Справа № 199/7823/25
(2/199/675/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

13 січня 2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого - судді Богун О.О., 
при секретареві Дубовик А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про припинення іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:
Позовна заява мотивована тим, що 19 травня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №DNHDGR01430310 про надання кредиту на термін до 18.05.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму виданого кредиту.
19 травня 2006 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки №DNHDGR01430310 згідно з яким ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме, житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить їй на підставі приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 19.05.2006 року реєстровий номер №3193, що посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Бондарь І.М.
На підставі вказаного договору приватним нотаріусом Бондарь І.М. було накладено заборону на відчуження іпотечного майна про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотеки 19.05.2006 року внесено записи про обтяження за реєстраційними номерами 3230092 та 3230155 відповідно. 18 травня 2012 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору №DNHDGR01430310 від 19.05.2006 року, в якій була зменшена сума заборгованості за кредитним договором що виникла у період з дати надання ОСОБА_1 кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшено на 410, 22 доларів США.
З причин різкого підвищення курсу долару США до національної валюти, у 2014 році позивачка не мала можливості сплачувати платежі за кредитним договором в повному обсязі що призвело звернення ПАТ «КБ «Приватбанк» до суду з вимогами стягнення з неї повної суми заборгованості. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2015 року зміненим постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2018 року позов банку задоволено частково на його користь стягнуто на погашення заборгованості за кредитним договором №DNHDGR01430310 від 19.05.2006 року 21 463,19 доларів США (474 712 гривень 10 копійок) заборгованості за кредитом 688, 61 доларів США (15 230 гривень 30 копійок) заборгованості за користування кредитом, 1 177 гривень пені та вирішено питання стягнення судових витрат по справі. В подальшому стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. який виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. В рамках виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження. У зв`язку із виконанням рішення суду в рамках примусового виконання позивачкою було повністю сплачено заборгованість за кредитом, сплачено також виконавчий збір та компенсовано витрати пов`язані із виконавчим провадженням. У зв`язку із цими обставинами 03.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем у відповідності до п.4 і ст.. 49 Зу «Про виконавче провадження» у редакції чинній на момент винесення було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та припинено чинність арешту майна боржника, що підтверджує постанова про закінчення виконавчого провадження.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
12 серпня 2025 року представником відповідача надано до суду заперечення в яких вказано що банком як кредитором не прийнято виконання тому відповідно до норм чинного законодавства припинення іпотеки не може відбутись за таких умов.
Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року підготовче провадження закрито та вирішено призначити справу до судового розгляду.
29 вересня 2025 року представник позивача надала до суду додаткові пояснення у справі в яких всі обставини підтвердила та просила задовольнити позов, також зазначила що вважає доводи відповідача в запереченнях необґрунтованими.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд дійшов висновку, що позов пiдлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 19 травня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №DNHDGR01430310 про надання кредиту на термін до 18.05.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму виданого кредиту.
19 травня 2006 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки №DNHDGR01430310 згідно з яким ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме, житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить їй на підставі приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 19.05.2006 року реєстровий номер №3193, що посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Бондарь І.М.
На підставі вказаного договору приватним нотаріусом Бондарь І.М. було накладено заборону на відчуження іпотечного майна про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотеки 19.05.2006 року внесено записи про обтяження за реєстраційними номерами 3230092 та 3230155 відповідно. 18 травня 2012 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору №DNHDGR01430310 від 19.05.2006 року, в якій була зменшена сума заборгованості за кредитним договором що виникла у період з дати надання ОСОБА_1 кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшено на 410, 22 доларів США.
З причин різкого підвищення курсу долару США до національної валюти, у 2014 році позивачка не мала можливості сплачувати платежі за кредитним договором в повному обсязі що призвело звернення ПАТ «КБ «Приватбанк» до суду з вимогами стягнення з неї повної суми заборгованості. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2015 року зміненим постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2018 року позов банку задоволено частково на його користь стягнуто на погашення заборгованості за кредитним договором №DNHDGR01430310 від 19.05.2006 року 21 463,19 доларів США (474 712 гривень 10 копійок) заборгованості за кредитом 688, 61 доларів США (15 230 гривень 30 копійок) заборгованості за користування кредитом, 1 177 гривень пені та вирішено питання стягнення судових витрат по справі. В подальшому тягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. який виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. В рамках виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження. У зв`язку із виконанням рішення суду в рамках примусового виконання позивачкою було повністю сплачено заборгованість за кредитом, сплачено також виконавчий збір та компенсовано витрати пов`язані із виконавчим провадженням. У зв`язку із цими обставинами 03.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем у відповідності до п.4 і ст.. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» у редакції чинній на момент винесення було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та припинено чинність арешту майна боржника, що підтверджує постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору,що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
За ст.4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.
Підстави припинення іпотеки визначені статтею 17 Закону України «Про іпотеку», зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні позову оскільки позивачем не надано доказів про погашення зобов`язання перед банком, а банком в свою чергу заперечується дана обставина
Дослідивши матеріали справи та надані докази суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про припинення іпотеки – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Богун

13.01.2026