ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2026 р. Справа№ 911/689/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Кравчука Г.А.
суддів: Коробенка Г.П. 
Хрипуна О.О. 

при секретарі судового засідання: Нечасний О.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 03.03.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Студениківської сільської ради
на рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2025 (повне рішення складено 18.07.2025)
у справі № 911/689/25 (суддя Конюх О.В.)
за позовом Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації
до Студениківської сільської ради
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємство "Ліси України" (третя особа-1),
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальної установи "Спеціальна адміністрація регіональний ландшафтний парк "Студениківський" (третя особа-2)
про витребування з незаконного володіння земельних ділянок,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
Перший заступник керівника Київської обласної прокуратури (далі - прокурор) 25.02.2025 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі - КОДА) до Студениківської сільської ради (далі - відповідач) в якому просив суд витребувати на користь держави в особі Київської обласної адміністрації (код 00022533) з незаконного володіння Студениківської сільської ради (04358916) земельні ділянки: 
- кадастровий номер 3223387301:01:007:0017 площею 0,2644 га, цільове призначення "для іншого лісогосподарського призначення"; 
- кадастровий номер 3223387300:02:008:0018 площею 2,4359 га цільове призначення "для іншого лісогосподарського призначення";
- кадастровий номер 3223387300:02:006:0007 площею 1,5308 га, цільове призначення "для іншого лісогосподарського призначення";
- кадастровий номер 3223387300:02:010:0059 площею 98,2756 га, цільове призначення "для іншого лісогосподарського призначенням";
- кадастровий номер 3223387300:02:001:0035 площею 77,6158 га, цільове призначення "для іншого лісогосподарського призначення";
- кадастровий номер 3223387300:02:005:0288 площею 5,4884 га, цільове призначення "для іншого лісогосподарського призначення";
- кадастровий номер 3223387300:02:005:0289 площею 6,8433 га, цільове призначення "для іншого лісогосподарського призначення";
- кадастровий номер 3223387300:02:009:0022 площею 90,4225 га, цільове призначення "для іншого лісогосподарського призначення", які розташовані в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області (за межами населеного пункту).
Позов мотивовано тим, що, в порушення вимог ст. ст. 20, 116 (ч. 5), 122, 141, 142, 149, п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. ст. 6, 10, п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності", ст. ст. 25, 46, 46-1, 50, 56, 57 Закону України "Про землеустрій", на підставі рішень Студениківської сільської ради від 09.02.2023 № 1400-XXXI-VIII і № 1393-XXXI-VIII та від 27.12.2022 № 1352-XXX-VIII, № 1353-XXX-VIII, № 1360-XXX-VIII, №1361-XXX-VIII, № 1362-XXX-VIII, № 1363-XXX-VIII, здійснена реєстрація права комунальної власності на земельні ділянки лісогосподарського призначення з кадастровими номерами 3223387301:01:007:0017, 3223387300:02:008:0018, 3223387300:02:006:0007, 3223387300:02:010:0059, 3223387300:02:001:0035, 3223387300:02:005:0288, 3223387300:02:005:0289, 3223387300:02:009:0022, розпорядження якими здійснює Київська обласна державна адміністрація, відповідно до ст. 122, п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, та які перебувають у постійному користуванні ДП "Ліси України" (як правонаступника у зв`язку з реорганізацією ДП "Переяслав-Хмельницького держлісгосп"), внаслідок чого відбулась зміна форми власності з державної на комунальну зазначених земельних ділянок держлісфонду загальною площею 282,6123 га.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Київської області від 17.06.2025 у справі № 911/689/25 позов Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації задоволено.
Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння Студениківської сільської ради земельні ділянки:
кадастровий номер 3223387301:01:007:0017 площею 0,2644 га з цільовим призначенням "для іншого лісогосподарського призначення";
кадастровий номер 3223387300:02:008:0018 площею 2,4359 га з цільовим призначенням "для іншого лісогосподарського призначення",
кадастровий номер 3223387300:02:006:0007 площею 1,5308 га з цільовим призначенням "для іншого лісогосподарського призначення",
кадастровий номер 3223387300:02:010:0059 площею 98,2756 га з цільовим призначенням "для іншого лісогосподарського призначенням",
кадастровий номер 3223387300:02:001:0035 площею 77,6158 га з цільовим призначенням "для іншого лісогосподарського призначення",
кадастровий номер 3223387300:02:005:0288 площею 5,4884 га з цільовим призначенням "для іншого лісогосподарського призначення",
кадастровий номер 3223387300:02:005:0289 площею 6,8433 га з цільовим призначенням "для іншого лісогосподарського призначення",
кадастровий номер 3223387300:02:009:0022 площею 90,4225 га з цільовим призначенням "для іншого лісогосподарського призначення",
які розташовані в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області (за межами населеного пункту).
Присуджено до стягнення з Студениківської сільської ради на користь Київської обласної прокуратури 37 760,41 грн судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги у даній справі місцевий господарський суд виходив з встановлених обставин того, що спірні земельні ділянки:
- є лісовими земельними ділянками, вкритими лісовою рослинністю і належними до категорії земель лісогосподарського призначення;
- знаходяться на території Студениківської територіальної громади поза межами населених пунктів;
- в силу положень пунктів 21, 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та ст.ст. 5-9 Лісового кодексу України не можуть перебувати у комунальній власності;
- належать до лісових земель державної власності, право розпорядження якими належить Київській обласній державній адміністрації;
- накладаються на землі лісогосподарського призначення, постійним користувачем яких на підставі матеріалів лісоупорядкування є ДСГП "Ліси України";
- перебувають у складі земель регіонального ландшафтного парку "Студениківський", організованого без вилучення земельних ділянок у користувачів.
Так, місцевий господарський суд встановив незаконне без правових підстав заволодіння відповідачем спірними земельними ділянками лісового фонду та здійснення державної реєстрації права власності за відповідачем на такі земельні ділянки та визнав обраний прокурором спосіб захисту у формі заявлення віндикаційного позову про витребування спірних земельних ділянок на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації обґрунтованим, законним, належним та ефективним.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Студениківська сільська рада 06.08.2025 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2025 у справі № 911/689/25 та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду є незаконним і необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають встановленим обставинам справи, також недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, що є підставою для його скасування.
Зокрема, узагальнені доводи відповідача зводяться до такого:
- спірні земельні ділянки були сформовані за рахунок земель, які були надані КСП "Строківське" в постійне користування для ведення сільськогосподарського виробництва, тобто відносилися до земель сільськогосподарського призначення (ст. 47, п. 2 ч. 1 ст. 48 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992) та в подальшому цільове призначення цих земель не змінювалося;
- спірні земельні ділянки правомірно в силу положень пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України перейшли в комунальну власність відповідача;
- прокурором та позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що спірні земельні ділянки (до їхнього формування відповідачем) відносилися до земель лісогосподарського призначення та, що у Державного спеціалізованого господарського підприємство "Ліси України" виникло право постійного користування спірними земельними ділянками;
- відповідно до статті 22 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992 (чинній на момент отримання державного акту) "… право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право". Отже, за твердженням апелянта, право постійного користування у КСП "Строківське" виникло 24.06.1996 та відповідно з цієї дати і до моменту припинення зазначеного права інші особи не могли мати конкуруюче речове право (право постійного користування, права оренди) на ті самі землі. Отже, враховуючи наявність права постійного користування землею у КСП "Строківське" (а згодом його правонаступника), Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" не мало і не могло мати право постійного користування на спірні земельні ділянки;
- в оскаржуваному рішенні місцевим господарським судом неправильно застосовано положення статті 5 Лісового кодексу України, оскільки спірні земельні ділянки не надавалися в установленому порядку та не використовувалися для потреб лісового господарства та не враховано положення частини другої вказаної статті, відповідно до якої віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до частини 1 статті 20 Земельного кодексу України;
- відсутні підстави для застосування норм пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, оскільки Державному спеціалізованому господарському підприємству "Ліси України" або його правопопереднику спірні земельні ділянки в постійне користування не надавались;
- судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано обставин того, що ВО "Укрдержліспроект" не є виконавцем робіт із землеустрою та відповідно не має повноважень розробляти документацію із землеустрою та не є експертною установою для врахування висновку про співставлення меж земельної ділянки;
- додані до інформації ВО "Укрдержліспроект" графічні матеріали не дозволяють встановити точне місцезнаходження (координати) накладення меж та площ такого накладення.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2025 апеляційну скаргу Студениківської сільської ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2025 у справі № 911/689/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Хрипун О.О., Коробенко Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2025 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/689/25. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Студениківської сільської ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2025 у справі № 911/689/25 до надходження до суду матеріалів справи.
20.08.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/689/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Студениківської сільської ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2025 у справі № 911/689/25, справу № 911/689/25 призначено до розгляду на 21 жовтня 2025 року о 14 год 30 хв.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. з 16.10.2025 по 22.10.2025, судове засідання у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 у даній справі розгляд апеляційної скарги Студениківської сільської ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2025 у справі № 911/689/25 призначено на 02 грудня 2025 року о 15 год 20 хв.
У зв`язку з відрядженням судді Хрипуна О.О. з 22.11.2025 по 02.12.2025 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 розгляд апеляційної скарги Студениківської сільської ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2025 у справі № 911/689/25 призначено на 20 січня 2026 року о 15 год 00 хв.
У зв`язку з лікарняним судді Хрипуна О.О. з 20.01.2026 по 30.01.2026 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 розгляд апеляційної скарги Студениківської сільської ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2025 у справі № 911/689/25 призначено на 03 березня 2026 року о 14 год 00 хв.
Позиції інших учасників справи.
15.09.2025 від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого прокурор просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
В обгрунтування заперечень проти вимог апеляційної скарги прокурор зазначав, що розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА від 15.07.2003 № 443 слугувало підставою для передачі таких земель в постійне користування ДП "ПереяславХмельницький лісгосп" та, одночасно, підставою припинення права постійного користування колективних сільськогосподарських підприємств лісокористувачів, щодо яких, на той момент, прийнято рішення про їх припинення, про що зазначено в самому розпорядженні Переяслав-Хмельницької РДА від 15.07.2003 № 443.
Таким чином прокурор зазначає, що фактичне припинення чи продовження діяльності колективних сільськогосподарських підприємств лісокористувачів після 2003 року не може впливати на позбавлення права постійного користування ДП "Ліси України", як правонаступника ДП "Переяслав-Хмельницький держлісгосп".
Разом з цим, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п. 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України. При цьому правова позиція, що планово-картографічні матеріали лісовпорядкування є належними доказами наявності права постійного користування спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства неодноразово висловлена судами, зокрема у постановах Верховного Суду України від 30.09.2015 у справі № 6-196цс15 від 24.12.2014 у справі № 6-212цс14, від 21.01.2015 у справі № 6-224цс 14, у правових висновках Верховного Суду, викладених в постановах від 30.01.2018 у справі № 707/2192/15-ц, від 21.02.2018 у справі №488/5476/14-ц, від 07.10.2020 у справі № 369/16418/18, від 30.09.2020 у справі № 363/669/17, та постановах Великої Палати Верховного Суду у від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 та від 13.06.2018 у справі № 369/1777/13-ц.
Отже, на підставі розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 15.07.2003 № 443 в установленому законодавством порядку розроблено матеріали лісовпорядкування, які з огляду на норми ст.ст 4, 5, 45, 47, 58, 54 Лісового кодексу України слугують достатньою доказовою базою для висновку, що спірні земельні ділянки вже на той час відносилися до земель лісогосподарського призначення та знаходилися у фактичному користуванні постійного лісокористувача.
З моменту набрання чинності п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України 29.03.2006 у ДП "Переяслав-Хмельницький лісгосп", правонаступником якого є ДП "Ліси України", наявне належне підтвердження права користування землями лісогосподарського призначення - планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.
Прокурор зазначає, що інформація, надана ВО "Укрдержліспроект" щодо факту накладення спірних земельних ділянок на межі кварталів № № 42, 106, 111, 112, 116 Студениківського лісництва філії "Бориспільське лісове господарство" є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки стосується предмета доказування та надана уповноваженим суб`єктом, який безпосередньо володіє необхідними знаннями та технічними можливостями для обробки інформації з державних лісового та земельного кадастрів.
Разом з тим, підтвердженням того, що спірні земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення є наявна в матеріалах справи Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області (далі - Технічна документація), розробленою ТОВ "РЕГІОНЗЕМСЕРВІС" на підставі рішення Студениківської сільської ради від 22.02.2022 № 1015-ХХ-VIII "Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення".
Відтак, матеріалами Технічної документації підтверджується та документально не заперечується відповідачем приналежність спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення та факт їх знаходження саме за межами населеного пункту.
Отже, у відповідності до ст. ст. 6, 10 Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності" від 05.02.2004 № 1457-IV "Про розмежування земель державної та комунальної власності" (в редакції 05.02.2004) при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності землі лісового фонду за межами населених пунктів.
Отже, відповідачем порушено вимоги ст. ст. 25, 46, 46-1, 50, 56, 57 Закону України "Про землеустрій", ст. ст. 149, 122, ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, оскільки земельні ділянки сформовано, зареєстровано (фактично відведено) на підставі технічної документації, а не відповідного проекту із землеустрою, без врахування інтересів власника земельних ділянок - держави в особі Київської обласної державної адміністрації, а також землекористувача - ДП "Ліси України". При цьому, рішенням органу місцевого самоврядування фактично здійснено вилучення земель як неуповноваженим органом з постійного користування ДП "Ліси України", без згоди землекористувача.
Явка представників сторін.
У судове засідання 03.03.2026 з`явились прокурор, представники відповідача та третьої особи 2.
Третя особа 1 у судове засідання 03.03.2026 не забезпечила участь у судовому засіданні своїх представників, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, із заявами до суду про відкладення розгляду справи з зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки представників у судове засідання не зверталася.
Враховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", а також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника третьої особи 2.
Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю. 
Прокурор у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд залишити апеляційну 
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Київської ОДА у справі колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке. 
Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Стаття 14 Конституції України визначає, що земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Частинами 1, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.
Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 з`ясовуючи поняття "інтереси держави" визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).
Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.
Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.
Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").
Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно.
"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.
При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.
У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.
У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права" передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.
При цьому, на сьогодні однозначною є практика Європейського суду з прав людини, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.
Отже, з урахуванням вище викладеного, у розумінні положень статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України прокурор, звертаючись з позовом у справі, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.
Саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №911/1497/18).
За твердженням прокурора спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення розташовані у межах Студениківської об`єднаної територіальної громади Бориспільського району за межами населених пунктів, належать до земель державної власності та накладаються на землі ДСГП "Ліси України", а саме Студениківського лісництва філії "Бориспільське лісове господарство" (попередньо "Переяслав-Хмельницький лісгосп"), на підставі планово-картографічних матеріалів лісоупорядкування, що підтверджується наданими ВО "Укрдержліспроект" витягами з картографічної бази даних матеріалів лісоупорядкування із нанесеними межами кварталів 1, 2, 12, 68, 69, 70, 88, 89, 90, 92, 93, 94, 95, 96, 99, 111, 116 Студениківського лісництва.
Правомочності власника щодо вказаних земель належать Київській обласній державній адміністрації у порядку ст. 122 Земельного кодексу України, яка прокурором визначена як орган, уповноважений законом здійснювати відповідні владні функції у спірних відносинах - позивач.
Київська обласна прокуратура зверталась до Київської обласної державної адміністрації із листом від 09.12.2024 №12/2-4479вих-24, у якому повідомляла обставини справи та зміст виявлених порушень, та просила у строк до 19.12.2024 повідомити Київську обласну прокуратуру, які заходи вжито Київською обласною державною адміністрацією на захист інтересів держави з метою витребування у державну власність земельних ділянок за наведеним переліком кадастрових номерів, у тому числі спірних земельних ділянок кадастрові номери 3223387301:01:007:0017, 3223387300:02:008:0018, 3223387300:02:006:0007, 3223387300:02:010:0059, 3223387300:02:001:0035, 3223387300:02:005:0288, 3223387300:02:005:0289, 3223387300:02:009:0022 (пред`явлення позову тощо).
У відповідь Київська обласна державна адміністрація надала лист від 12.12.2024 №1138/31.01/31.03.02/2024, у якому вказала, що юридичне управління апарату КОДА не вживало заходів цивільно-правового характеру та не зверталося до суду з позовною заявою щодо витребування у державну власність земельних ділянок на території Бориспільського району Київської області.
Матеріали справи також містять лист Київської обласної прокуратури від 20.01.2025 №12/2-76вих-25, у якому прокуратура у порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомила КОДА про підготовку позову в інтересах держави в особі КОДА до Студениківської сільської ради за участю третьої особи - ДП "Ліси України" про витребування земельних ділянок.
Отже прокуратурою вірно визначено орган, уповноважений здійснювати функції держави та захист її інтересів у спірних правовідносинах, та документально підтверджено його бездіяльність, а також дотримано порядок попереднього повідомлення такого органу, встановлений ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що вимоги Закону України "Про прокуратуру" та Господарського процесуального кодексу України щодо підтвердження підстав звернення з позовом до суду прокурора у даній були дотримані.
Щодо суті позовних вимог прокурора у даній справі.
Відповідно до Розпорядження КМ України від 12.06.2020 №715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" Студениківська територіальна громада утворена шляхом об`єднання Студениківської, Козлівської, Переяславської, Пристромської, Семенівської, Сомководолинської, Соснівської та Строківської громад Переяслав-Хмельницького району.
Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 22.02.2022 №1015-ХХ-VІІІ "Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення" із посиланням на ЗК України, Закон України "Про державний земельний кадастр", ст. 19, 25, 57, 67 Закону України "Про землеустрій", пункт 34 частини 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішено провести інвентаризацію земель комунальної власності лісогосподарського призначення, розташованих у межах Студениківської сільської територіальної громади шляхом розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення.
На підставі вказаного рішення ТОВ "Регіонземсервіс" у 2022 році розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності в межах Студениківської сільської територіальної громади.
У пояснювальній записці до Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності вказано, що об`єктом землеустрою є землі лісогосподарського призначення комунальної власності, які мають наступні характеристики :
- місце розташування - в межах Строківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
- категорія земель за основним цільовим призначенням - землі лісогосподарського призначення (код 700);
- цільове призначення - для іншого лісогосподарського призначення, шифр 09.02;
- склад угідь - земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю (285,2921 га).
До матеріалів Технічної документації залучено Державний акт на право постійного користування землею ІІ-КВ №002130, виданий КСП "Строківське" Строківською сільською радою на право постійного користування земельною ділянкою площею 690,0 га для сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 24.06.1996 за №18.
За результатами Технічної документації було виготовлено кадастрові плани, сформовано земельні ділянки, яким в наступному було присвоєно відповідні кадастрові номери, у тому числі:
кадастровий номер 3223387301:01:007:0017, експлікація земель: усього земель 0,2644 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 0,2644 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;
кадастровий номер 3223387300:02:008:0018, експлікація земель: усього земель 2,4359 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 2,4359 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;
кадастровий номер 3223387300:02:006:0007, експлікація земель: усього земель 1,5308 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 1,5308 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;
кадастровий номер 3223387300:02:001:0035, експлікація земель: усього земель 77,6158 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 77,6158 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;
кадастровий номер 3223387300:02:005:0288, експлікація земель: усього земель 5,4884 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 5,4884 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;
кадастровий номер 3223387300:02:005:0289, експлікація земель: усього земель 6,8433 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 6,8433 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;
кадастровий номер 3223387300:02:010:0059, експлікація земель: усього земель 98,2756 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 98,2756 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення;
кадастровий номер 3223387300:02:009:0022, експлікація земель: усього земель 90,4225 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 90,4225 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення.
Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1361-ХХХ-VІІІ "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку" сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням - для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 0,2644 га з кадастровим номером 3223387301:01:007:0017, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.
Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1363-ХХХ-VІІІ "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку" сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням - для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 2,4359 га з кадастровим номером 3223387300:02:008:0018, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.
Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1360-ХХХ-VІІІ "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку" сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням - для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 1,5308 га з кадастровим номером 3223387300:02:006:0007, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.
Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1352-ХХХ-VІІІ "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку" сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням - для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 5,4884 га з кадастровим номером 3223387300:02:005:0288, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.
Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1362-ХХХ-VІІІ "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку" сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням - для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 6,8433 га з кадастровим номером 3223387300:02:005:0289, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.
Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27.12.2022 №1353-ХХХ-VІІІ "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку" сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням - для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 90,4225 га з кадастровим номером 3223387300:02:009:0022, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.
Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 09.02.2023 №1400-ХХХ-VІІІ "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку" сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням - для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 98,2756 га з кадастровим номером 3223387300:02:010:0059, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.
Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 09.02.2023 №1393-ХХХІ-VІІІ "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку" сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням - для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 77,6158 га з кадастровим номером 3223387300:02:001:0035, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.
Як вбачається із залучених до матеріалів справи Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2025:
1) 11.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1363-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №48987150 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 2681412932040 - земельну ділянку кадастровий номер 3223387300:02:008:0018 площею 2,4359 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;
2) 11.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1362-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №48986964 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 2681404932040 - земельну ділянку кадастровий номер 3223387300:02:005:0289 площею 6,8433 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;
3) 12.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1360-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №48989613 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 2681518632040 - земельну ділянку кадастровий номер 3223387300:02:006:0007 площею 1,5308 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;
4) 12.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1361-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №48989793 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 2681534832040 - земельну ділянку кадастровий номер 3223387301:01:007:0017 площею 0,2644 га цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;
5) 16.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1352-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №49011775 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 2682463132040 - земельну ділянку кадастровий номер 3223387300:02:005:0288 площею 5,4884 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;
6) 16.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 27.12.2022 №1353-ХХХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №49012170 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 2682485532040 - земельну ділянку кадастровий номер 3223387300:02:009:0022 площею 90,4225 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;
7) 20.02.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 09.02.2023 №1393-ХХХІ-VІІІ "Про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність" та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №49346639 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 2696308732233 - земельну ділянку кадастровий номер 3223387300:02:001:0035 площею 77,6158 га;
8) 06.03.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 09.02.2023 №1400-ХХХІ-VІІІ "Про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність" та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис №49501908 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 2702846532233 - земельну ділянку кадастровий номер 3223387300:02:010:0059 площею 98,2756 га.
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" Регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об`єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення. Регіональні ландшафтні парки організовуються з вилученням або без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.
Згідно із ст.11 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" уповноваженими органами державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Відповідно до ст. 53 вказаного Закону рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення, а також про встановлення, скасування та зміну охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого та загальнодержавного значення приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами. Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.
Рішенням Київської обласної ради від 17.10.2023 №672-21-VІІІ "Про оголошення регіонального ландшафтного парку "Студениківський" на території Київської області" оголошено регіональний ландшафтний парк "Студениківський" загальною площею 2104 га, на території без вилучення земель у землекористувачів, згідно з переліком, що додається; доручено Київській обласній військовій адміністрації (Київській обласній державній адміністрації) забезпечити розробку положення про оголошений регіональний ландшафтний парк із зазначенням можливості проведення на його території археологічних досліджень; передачу території під охорону підприємствам, установам та організаціям, у віданні яких вони перебувають із оформленням охоронного свідоцтва. У Додатку до вказаного рішення наведено перелік оголошених територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення площею 2104 га за межами сіл Студеники, Козлів, Строкова, Сомкова Долина, Соснова, Пристроми в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області.
Розпорядженням Київської обласної військової адміністрації (Київської обласної державної адміністрації) від 17.05.2024 №564 "Про затвердження Положення про регіональний ландшафтний парк "Студениківський" затверджено Положення про регіональний ландшафтний парк "Студениківський". У Додатку 1 до Положення наведено перелік земельних ділянок, які включені до меж Парку, серед яких спірні земельні ділянки кадастровий номер 3223387301:01:007:0017 площею 0,2644 га, кадастровий номер 3223387300:02:008:0018 площею 2,4359 га, кадастровий номер 3223387300:02:006:0007 площею 1,5308 га, кадастровий номер 3223387300:02:010:0059 площею 98,2756 га, кадастровий номер 3223387300:02:001:0035 площею 77,6158 га, кадастровий номер 3223387300:02:005:0288 площею 5,4884 га, кадастровий номер 3223387300:02:005:0289 площею 6,8433 га, кадастровий номер 3223387300:02:009:0022 площею 90,4225 га.
Київською обласною військовою адміністрацією (Київською обласною державною адміністрацією) видано Охоронне зобов`язання від 27.05.2024 №80/05.3-08, яким Студениківській сільській раді передається під охорону та дотримання встановленого режиму територія регіонального ландшафтного парку "Студениківський" загальною площею 2104 га у межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.
Приписами ч. 1 ст. 18 Земельного кодексу України унормовано, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.
У відповідності до ст. 1 Лісового Кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.
Статтями 5, 7, 8, 9 Лісового кодексу України унормовано, що До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.
Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.
Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності.
У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.
У комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.
У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.
Отже, чинне законодавство допускає перебування у комунальній власності лісових земель, які знаходяться у межах населених пунктів, або таких, які набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.
Листом від 14.08.2023 №714 Студениківська сільська рада повідомила ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, що земельні ділянки були сформовані в результаті проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення колишніх КСП. У листі сільська рада посилалася на пункт 24 розділу Х Земельного кодексу України, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім встановлених цим пунктом винятків; а також на пункт 21 розділу Х Земельного кодексу України, відповідно до якого з дня набрання чинності Законом 2498-VІІІ від 10.07.2018 землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності) вважаються власністю територіальних громад на території яких вони розташовані.
Посилання на вказаний пункт 21 Перехідних положень ЗК України (який набрав чинності з 01.01.2019) є безпідставним.
Як вбачається із залученої до матеріалів справи Технічної документації із землеустрою, спірні земельні ділянки сформовані за рахунок земель, наданих рішенням Строківської сільської ради народних депутатів від 19.06.1995 у постійне користування Колективному сільськогосподарському підприємству "Строківське" згідно Державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ №002130 від 24.06.1996.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (в редакції, чинній на дату видачі Державного акту) земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором.
Статтею 7 Земельного кодексу України від 1990 року (в редакції, чинній на дату видачі Державного акту) було передбачено можливість передання Радами народних депутатів у постійне користування земельних ділянок із земель, що перебувають у державній власності зокрема сільськогосподарським підприємствам і організаціям; а ст.27 вказаного Кодексу передбачала припинення права користування земельною ділянкою у випадку припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства.
Земельний кодекс України від 2001 року у статті 92 встановлював обмежене коло осіб, які можуть набувати у постійне користування земельні ділянки із земель державної та комунальної власності.
Так було встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації.
Стаття 141 Земельного кодексу України 2001 року передбачала припинення права користування землею у випадку припинення діяльності суб`єктів права постійного користування, визначених ст. 92 ЗК України, а саме припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.
З урахуванням того, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 були визнані неконституційними положення пункту 6 Розділу X Земельного кодексу України від 2001 року щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди, законодавство України не передбачає припинення права постійного користування у зв`язку із реорганізацією правокористувача або відсутністю правокористувача, який набув таке право раніше, у переліку осіб, які можуть набувати землю на праві постійного користування.
Разом із тим, згідно із наведеними нормами, як ЗК України 1990 року, так і ЗК України 2001 року передбачають припинення права постійного користування у зв`язку із припиненням діяльності правокористувача без правонаступництва.
З цього приводу суд звертає увагу на позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 15.11.2021 у справі N 906/620/19 та від 30.04.2024 у справі № 917/291/21.
Необхідно зазначити, що Указом Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки" передбачалося реформування протягом грудня 1999 року - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.
Відомості про КСП "Строківське" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні. У реєстрі наявні відомості про сільськогосподарський виробничий кооператив "Строківський" (дата державної реєстрації 11.03.2005), засновниками якого були 396 фізичних осіб - членів, щодо якого 12.07.2007 було здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.
Доказів наявності правонаступників КСП "Строківське", які б в установленому порядку набули право постійного користування землею від правопопередника, матеріали справи не містять.
Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", яким розділ Х Перехідні положення ЗК України було доповнено пунктом 21, стосувався саме земель, які перебували у колективній власності членів колишніх КСП, позаяк припинення діяльності суб`єкта права постійного користування та відповідно припинення права постійного користування на землю не припиняє права власника вказаних земель.
Відповідно до положень пункту 24 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом, тобто з 27.05.2021, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зокрема природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення (підпункт в) пункту 24).
Отже, спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення за межами населених пунктів, в силу підпункту в) пункту 24 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України залишилися у державній власності.
Відповідач посилається на те, що земельні ділянки за Державним актом на право постійного користування землею ІІ-КВ №002130 від 24.06.1996, право користування на які виникло до 2004 року, в силу п. 2 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" (який набрав чинності 01.01.2013) вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номеру, надавалися для сільськогосподарського виробництва, і є відповідно землями сільськогосподарського призначення, позаяк компетентним органом не приймалося рішення про зміну цільового призначення. Вказані посилання судом відхиляються.
За змістом наведених рішень Студениківської сільської ради від 22.02.2022 №1015-ХХ-VІІІ "Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення", змістом технічної документації із землеустрою, рішень від 27.12.2022 №1361-ХХХ-VІІІ, №1363-ХХХ-VІІІ, №1360-ХХХ-VІІІ, №1352-ХХХ-VІІІ, №1362-ХХХ-VІІІ, №1353-ХХХ-VІІІ, від 09.02.2023 №1400-ХХХ-VІІІ та №1393-ХХХІ-VІІІ "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку", а також даних ДЗК та Державного реєстру речових прав вбачається, що спірні земельні ділянки належать до лісовкритих земель лісогосподарського призначення за межами населених пунктів, про що відповідачу було достеменно відомо.
Відповідно до ст. 45 Лісового кодексу України лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.
Згідно пункту 5 розділу V Прикінцеві положення Лісового кодексу України (в редакції, чинній з 31.07.2006 по 16.01.2020) до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.
Згідно пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (у редакції до 20.06.2022) до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, які до набрання чинності Земельним кодексом України передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.
Законом України № 2321-IX від 20.06.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" до пункту 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України внесені зміни, відповідно до яких вказаний пункт викладено у такій редакції: "До здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування".
Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII Прикінцеві положення Лісового кодексу України.
Суд звертає увагу учасників справи, що у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі N 361/6826/16 наведено висновок про те, що ВО "Укрдержліспроект" створене з метою проведення лісовпорядкування на всій території лісового фонду України, яке включає систему державних заходів, спрямованих на забезпечення охорони і захисту, раціонального використання, підвищення продуктивності лісів та їх відтворення, оцінку лісових ресурсів, а також підвищення культури ведення лісового господарства. ВО "Укрдержліспроект" здійснює комплекс лісовпорядних робіт для всіх лісокористувачів, незалежно від форм власності і відомчої підпорядкованості за єдиною системою в порядку, встановленому Державним агентством лісових ресурсів України за погодженням з Міністерством охорони навколишнього природного середовища, тобто володіє інформацією про лісовпорядкування.
Відповідно до сталої позиції Верховного Суду, викладеної зокрема у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №361/6826/16, від 06.07.2022 у справі №372/1688/17, від 30.09.2020 у справі №363/669/17, від 18.01.2023 у справі №488/2807/17, від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 31.05.2023 у справі №681/804/20, від 01.11.2023 у справі №676/5079/21, інформація, надана ВО "Укрдержліспроект", а також доданий до неї графічний матеріал є належними, допустимими та достовірними доказами, з яких суд встановлює приналежність земель до земель лісогосподарського призначення ДСГП "Ліси України".
Відповідно до чинної редакції ст. 47 Лісового кодексу України лісовпорядкування в лісах усіх форм власності сумарною площею 100 гектарів і більше для кожного з постійних лісокористувачів і власників лісів є обов`язковим на всій території України та здійснюється один раз на 10 років державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Лісовпорядкування в лісах усіх форм власності сумарною площею до 100 гектарів для кожного з постійних лісокористувачів і власників лісів є обов`язковим на всій території України та здійснюється один раз на 20 років підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
До матеріалів справи долучено інформацію ВО "Укрдержліспроект" від 26.11.2024 №03/1430-24 з додаванням графічних матеріалів з картографічної бази даних матеріалів лісоупорядкування з нанесеними межами кварталів Студениківського лісництва ДП "Переяслав-Хмельницький лісгосп" та межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів лісоупорядкування 2014 року, з яких вбачається, що:
земельна ділянка 3223387300:02:005:0288 візуально накладається на виділ 1 кварталу 110 Студениківського лісництва;
земельна ділянка 3223387300:02:008:0018 візуально накладається на виділи 7, 8 кварталу 108 Студениківського лісництва;
земельна ділянка 3223387301:01:007:0017 візуально накладається на виділ 9 кварталу 106 Студениківського лісництва;
земельна ділянка 3223387300:02:006:0007 візуально накладається на виділ 2 кварталу 42 Студениківського лісництва;
земельна ділянка 3223387300:02:001:0035 візуально накладається на виділи 1-20, 23 кварталу 112 Студениківського лісництва;
земельна ділянка 3223387300:02:005:0289 візуально накладається на виділ 1 кварталу 111 Студениківського лісництва;
земельна ділянка 3223387300:02:010:0059 візуально накладається на виділи 2-17 кварталу 111 Студениківського лісництва,
земельна ділянка 3223387300:02:009:0022 візуально накладається на виділи 1-19 кварталу 99 Студениківського лісництва.
Відповідно до Наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 21.10.2021 №679 "Про припинення Державного підприємства "Переяслав-Хмельницьке лісове господарство" та затвердження складу Комісії з припинення" припинено ДП "Переяслав-Хмельницьке лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме приєднання до ДП "Бориспільське лісове господарство", визначено, що ДП "Бориспільське лісове господарство" є правонаступником прав та обов`язків ДП "Переяслав-Хмельницьке лісове господарство".
Відповідно до Наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №942 "Про припинення Державного підприємства "Бориспільське лісове господарство" та затвердження складу Комісії з припинення" припинено ДП "Бориспільське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме приєднання до ДСГП "Ліси України", визначено, що ДСГП "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків ДП "Бориспільське лісове господарство".
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що спірні земельні ділянки:
- є лісовими земельними ділянками, вкритими лісовою рослинністю і належними до категорії земель лісогосподарського призначення;
- знаходяться на території Студениківської територіальної громади поза межами населених пунктів;
- в силу положень пунктів 21, 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та ст.ст. 5-9 Лісового кодексу України не можуть перебувати у комунальній власності;
- належать до лісових земель державної власності, право розпорядження якими належить Київській обласній державній адміністрації;
- накладаються на землі лісогосподарського призначення, постійним користувачем яких на підставі матеріалів лісоупорядкування є ДСГП "Ліси України";
- перебувають у складі земель регіонального ландшафтного парку "Студениківський", організованого без вилучення земельних ділянок у користувачів.
Разом із тим, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію права власності Студениківської сільської ради на спірні земельні ділянки.
Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовну презумпцію права власності такої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17).
З визнанням того, що державною реєстрацією права власності на нерухоме майно підтверджується володіння цим майном, у судову практику увійшла концепція "книжкового володіння".
Акт володіння нерухомим майном, як правило, може підтверджувати державна реєстрація права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Цей висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала у названій постанові від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц (пункти 43, 89). Його надалі послідовно застосовує Верховний Суд.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, Верховний Суд зазначив, що предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння (11.4).
Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, зокрема землями сільськогосподарського призначення, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, призводить до ефективного захисту прав власника саме цього майна (11.5).
Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна (11.6).
З урахуванням того, що суд встановив незаконне без правових підстав заволодіння відповідачем спірними земельними ділянками лісового фонду та здійснення державної реєстрації права власності за відповідачем на такі земельні ділянки, обраний прокурором спосіб захисту у формі заявлення віндикаційного позову про витребування спірних земельних ділянок на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації є обґрунтованим, законним, належним та ефективним.
Витребування земельних ділянок з незаконного володіння на користь держави не впливає на чинність прийнятого в межах повноважень та відповідно до закону Рішення Київської обласної ради від 17.10.2023 №672-21-VІІІ "Про оголошення регіонального ландшафтного парку "Студениківський" на території Київської області" позаяк регіональний ландшафтний парк організовано без вилучення земель у землекористувачів.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури до Студениківської сільської ради та витребування земельних ділянок з незаконного володіння на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації.
З огляду на встановлені у даній справі обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить до висновку, що доводи скаржника не спростовують правильності висновку суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні про відсутність підстав для задоволення позову. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Нормою статті 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у даній справі. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції. 
Судові витрати.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 234, 264, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Студениківської сільської ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2025 у справі №911/689/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2025 у справі №911/689/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи №911/689/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 26.03.2026.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук 

Судді Г.П. Коробенко

О.О. Хрипун