Тарутинський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1471/25
Провадження по справі № 3/514/33/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2026 року      с-ще Бессарабське

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Кирилюк І.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділення поліції №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Серпневе Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, не притягувався до адміністративної відповідальності, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №707462 від 16.09.2025 року, складеним ст. ДОП ВнП №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області капралом поліції Сакара П.І., 09.09.2025 року біля 20 год 00 хв ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого зятя ОСОБА_2 , а саме в ході сварки висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Цими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. 
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до протоколу додані:
рапорт від 16.09.2025 за повідомленням мешканця с-ща Серпневе ОСОБА_3 , який повідомив, що він товаришує з сином ОСОБА_1 якого систематично б`ють, більш детальну інформацію нададуть працівникам поліції; 
заявою ОСОБА_1 від 16.09.2026 року про те, що його зять ОСОБА_4 13.09.2025 о 16.00 год вчинив з ним сварку в ході його виражався на його адресу нецензурною лайкою, вдарив його кулаком по обличчю. Від СМЕ відмовився;
письмові пояснення ОСОБА_1 від 16.09.2025;
письмові пояснення ОСОБА_5 (донька ОСОБА_1 ) від 16.09.2025;
письмові пояснення ОСОБА_3 від 16.09.2025;
письмові пояснення ОСОБА_2 від 16.09.2025;
довідка про результати розгляду повідомлення ОСОБА_3 від 06.10.2025
До протоколу також додана копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .
В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він не згоден з протоколом та пояснив, що мешкає у будинку АДРЕСА_2 , власником якого він є, разом з донькою та її малолітніми дітьми. Спільне життя з донькою не складається, оскільки вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_2 створюють нестерпні умови для проживання в будинку, застосовують психологічне та фізичне насильство до нього. Він позбавлений можливості спокійно жити у власному будинку. У вересні 2025 року ОСОБА_2 побив ОСОБА_1 , після чого знайомий рідного сина останнього - ОСОБА_6 зустрів його на вулиці побитим і зателефонував до поліції. ОСОБА_1 написав заяву про побиття. Проте замість допомоги органи поліції склали цей протокол, що він нецензурно виражався у бік 
ОСОБА_7 справі неодноразово оголошувалась перерва, викликались свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , обов`язок забезпечити явку яких суд поклав на уповноважену особу, яка склала протокол. Проте останні в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені.
Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали протоколу суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі –Закон № 2229-VIII) у п. 3 ч. 1 ст. 1 визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи , контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди психічному здоров`ю особи.
З аналізу наведених норм убачається, що домашнє насильство, яке охоплюється ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, сексуального, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Пояснення ОСОБА_1 , досліджені матеріали протоколу не дають підстави для висновку про обґрунтоване складення стосовно ОСОБА_1 протоколу з попередньою кваліфікацією його дій за ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
Повідомлення третьої особи про постійне побиття ОСОБА_1 не були належним чином розглянуті та їм не надана оцінка. Не були опитані сусіди ОСОБА_1 , односельці, очевидці події.
Пояснення зацікавлених осіб, дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не є доказами вчинення ОСОБА_1 дій дискримінаційного характеру по відношенню до ОСОБА_4 , оскільки такі не дають можливості встановити об`єктивні обставини події правопорушення. Зокорема, ОСОБА_1 зазначив, що його стан здоров`я виключає можливість вживання спиртних напоїв, тому пояснення дочки та її співмешканця і в цьому не відповідають дійсності. Наведенй факт не був перевірений при підготовці матеріалівв. 
Натомість зі змісту протоколу серії ВАД № 707462 від 16.09.2025 року та доданих до нього матеріалів неможливо встановити дату події правопорушення, оскільки вона не співпадає, зокрема і з датою події, зазначеною у довідці ст. ДОП ВП №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Сакари П.І про результати проведеної роботи у цій справі. 
Згідно з частиною першою статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Конституційний принцип презумпції невинуватості є обов`язковою складовою справедливого судового розгляду справ, в яких особа обвинувачується у вчиненні кримінального або адміністративного правопорушення.
Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах про адміністративні правопорушення обов`язок збирання доказів та доведення вини особи покладається на осіб, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення ( ч.2 ст. 251 КУпАП).
Дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, посадовою особою, яка склала протокол не надано.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 283- 285 КУпАП, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити провадженням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. 

Суддя         І.М. Кирилюк