Справа № 161/3830/26 
Провадження № 2-о/161/237/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Ващук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, зокрема, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьками заявника.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьки заявника мають намір за життя розпорядитися нерухомим майном та скласти договір дарування, який посвідчити у нотаріальній конторі, однак через розбіжності, які містяться у документах у написанні прізвищ батька, матері та заявника нотаріус не може встановити ступінь родинних зв`язків та застосувати пільгові ставки щодо сплати податку та військового збору під час посвідчення договору дарування. Відтак, рішення суду необхідне заявнику для можливості відчужити майно батьків на свою користь, як члену сім`ї першого ступеня споріднення та застосувати при оформленні договору дарування нульову ставку податку на доходи фізичних осіб, а також не сплачувати військовий збір.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2026 року провадження у справі відкрито.
Заявник в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Карпук А.С. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявника, вимоги викладені в заяві підтримав та просить суд їх задовольнити.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, подали заяви, кожен зокрема, про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_1 від 04.12.1970 вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Бірки Любешівського району Волинської області. У графі батько зазначено « ОСОБА_3 », у графі матір « ОСОБА_2 » (а.с. 7).
Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу виданого Луцьким ВДРАЦС у Луцькому районі Волинської області від 13.02.2026 року вбачається, що 20 лютого 1970 року зареєстрували шлюб « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та « ОСОБА_4 ». Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_5 » (а.с. 10).
Відповідно до первинної Довідки про присвоєння РНОКПП від 1999 року, прізвище заінтересованої особи по справі – ОСОБА_6 зазначено « ОСОБА_7 ». В посвідченні особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 3 категорії також зазначене її прізвище як « ОСОБА_7 » (а.с. 17).
Згідно з клпіями паспортів громадянина України та довідок про присвоєння РНОКПП заінтересованих осіб вбачається, що їх прізвища зазначені як « ОСОБА_5 ». При цьому у відмітці паспорта про сімейний стан ОСОБА_2 , інформація про чоловіка зазначена « ОСОБА_3 », 1948 року народження (а.с. 11 – 16).
Як встановлено у ході розгляду справи, підтвердження факту родинних відносин необхідне заявнику для реалізації права обдарованого.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Проаналізувавши вище перелічені докази на предмет відповідності у них прізвищ, імен та по-батькові, дати і місця народження у їх хронологічному зв`язку, та оцінивши їх в своїй сукупності, суд дійшов до висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт родинних відносин між заявником та заінтересованими особами як сином та батьками.
За таких обставин справи, враховуючи розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.
На підставі ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати у даній справі при ухваленні судового рішення не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 316, 318, 319, 352, 354, 355 ЦПК України суд,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, зокрема факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Встановити факт родинних відносин, зокрема факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; 
Заінтересована особа 1: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;
Заінтересована особа 2: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Повний текст рішення суду складено 23 березня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області       Людмила ПРИСЯЖНЮК