ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/1483/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Савицького Я.Ф.,
суддів: Богацької Н.С
Принцевської Н.С.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія «Укрекопром»
на рішення Господарського суду Одеської області
від 20 червня 2025 року (повний текст складено 20.06.2025)
у справі № 916/1483/25
за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром»
про стягнення заборгованості 51 761, 04 грн., 

суддя суду першої інстанції: Мусієнко О.О.
місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області, -
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2025 Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» про стягнення штрафних санкцій за Договором про закупівлю послуг №713/63/582ВО від 13.11.2024 у сумі 51 761,04 грн., з якої штраф у сумі 45 009,60 грн. та пеня – 6 751,44 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір.
Позовні вимоги мотивовані порушенням умов Договору про закупівлю послуг №713/63/582ВО від 13.11.2024, в частині виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо вивезення та видалення промислових відходів, у зв`язку з чим, у відповідності до п.8.2 договору, були нараховані штраф у розмірі 20% від суми ненаданих послуг та пеня у сумі 0,5% за період з 26.12.2024 – 31.12.2024 від вартості ненаданих послуг за кожен день прострочення.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.06.2025 у справі №916/1483/25 (суддя Мусієнко О.О.) позов задоволений частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» на користь Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» штрафні санкції у розмірі 25880,52 грн (двадцять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят гривень, п`ятдесят дві копійки), судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень, двадцять копійок).
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:
- судом встановлені обставини справи щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором №713/63/582ВО від 13.11.2024, які мали бути здійснені відповідачем протягом десяти днів після отримання заявки, а саме з 11.12.2024 – 21.12.2024;
- місцевим судом з власної ініціативи, у відповідності до положень ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, за наявності виняткових обставин зменшено розмір штрафу та пені на 50%, у розмірі 25 880,52 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 20.06.2025 у справі №916/1483/25 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову в оспорюваній частині.
Вимоги апелянта обґрунтовані неповним дослідженням судом першої інстанції обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Узагальнені доводи апеляційної скарги полягають у наступному:
- суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність вини позивача у невиконанні заявки на вивезення та видалення відходів та наявність підстав для застосування положень ст.230 Господарського кодексу України та п.8.2 Договору про закупівлю послуг № 713/63/582 ВО від 13.11.2024;
- не було належним чином досліджено та не взято до уваги наявність заборгованості у позивача за Договором №1 про закупівлю послуг від 06.06.2024 № 403/13/269ВО, яка досі не погашена. З отриманого листа –заявки 11.12.2024 від позивача за № 13-22/3273, не було можливим встановити місце надання послуг, їх перелік у відповідності до п.5.4 Договору;
- в оскаржуваному рішенні не було зазначено про здійснення арифметичної перевірки правильності нарахування пені, чим порушені вимоги п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України.
22.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої просив залучити до матеріалів справи копію платіжної інструкції, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відкрити апеляційне провадження у справі № 916/1483/25 на рішення Господарського суду Одеської області від 20.06.2025.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 16.07.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Богацької Н.С., Принцевської Н.М.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.07.2025 вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» на рішення Господарського суду Одеської області від 20.06.2025 у справі №916/1483/25 було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Одеської області матеріалів зазначеної справи до суду апеляційної інстанції.
24.07.2025 матеріали справи №916/1483/25 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду. 
25.07.2025 ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» на рішення Господарського суду Одеської області від 20 червня 2025 року у справі № 916/1483/25 вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; позивачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам цієї справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання х процесуальних питань.
Апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Разом з цим Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Савенкова проти України» від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України» від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
З огляду на зазначене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану – постійні тривали повітряні тривоги, відключення електропостачання та інші чинники тощо; приймаючи до уваги навантаження суду, перебування членів апеляційної колегії у відпустках, відрядженнях та лікарняних, принцип незмінності складу суду, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія «Укрекопром» розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, але, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
13.11.2024 між Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» (Виконавець) було укладено Договір № 713/63/582ВО про закупівлю послуг, відповідно до п.1.1 якого, Виконавець зобов`язується надати послуги, зазначені в п.1.2и договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.
Виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору послуги у сфері поводження з радіоактивними, токсичними, медичними та небезпечними відходами, код ДК 021:2015-9052 (послуги з вивезення та видалення промислових відходів виробництва з території ГМЗ (СКЦ), РМЗ, АТГ) (п.1.2)
Відповідно до п.1.3. договору, обсяг послуг за цим договором, найменування відходів та їх перелік визначаються згідно зі Специфікацією (Додаток № 1, який є невід`ємною частиною договору).
Пунктом 3.1. договору передбачено, що загальна вартість послуг з вивезення та видалення відходів виробництва визначена в Специфікації (Додаток № 1, який є невід`ємною частиною договору) без врахування ПДВ складає 187 540 грн., крім того податок на додану вартість 20% – 37 508 грн, вартість послуг з урахуванням податку на додану вартість складає – 225 048 грн.
За змістом п.4.1. договору встановлено, що послуги, які надаються відповідно до цього договору, сплачуються замовником за погодженими цінами в національній валюті України, за відсутності зауважень з боку замовника, по факту надання послуг протягом 60-ти календарних днів від дати підписання актів здачі-приймання наданих послуг. 
Пунктом 5.1. договору передбачено, що виконавець приступає до надання послуг протягом 10-ти робочих днів після отримання заявки від замовника. Замовник зобов`язується направити виконавцю заявки факсом або електронною поштою. Заявка повинна бути підписана представником замовника.
За змістом п. 5.2. договору, обсяг та перелік відходів виробництва, які підлягають вивезенню та видаленню, зазначено у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору. 
Пунктом 5.3. договору визначено, що надання послуг буде здійснюватися партіями в період листопад 2024 - грудень 2024 транспортом виконавця. 
Відповідно до п. 5.4. договору місце надання послуг з вивезення та видалення промислових відходів виробництва надаються на території замовника, а саме: ГМЗ (СКЦ) ДП «СХІДГЗК» – вул. Об`їзна, м. Жовті Води, Дніпропетровська область; ГМЗ (СКЦ) ДП «СХІДГЗК» – вул. Об`їзна, 9, м. Жовті Води, Дніпропетровська область; ГМЗ ДП «СХІДГЗК» – вул. Залізнична, 13, м. Жовті Води, Дніпропетровська область; РМЗ ДП «СХІДГЗК» – вул. Заводська, 36, м. Жовті Води, Дніпропетровська область; АТХ ДП «СХІДГЗК» – вул. Першотравнева, 1А, м. Жовті Води, Дніпропетровська область. 
Виконавець зобов`язується надати передбачені даним договором послуги протягом 10-ти робочих днів з моменту подачі замовником письмової заявки, надати акти прийому-передачі відходів, які оформлюються у двосторонньому порядку. Заявка може направлятися виконавцю за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналу заявки виконавцю (отримання виконавцем оригіналу є необов`язковим) (пункт 7.3.2)
За змістом п. 8.1. договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених зобов`язань.
Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі затримки надання послуг у строки, передбачені цим договором, замовник має право на стягнення з виконавця штрафу у розмірі 20% від суми ненаданих (несвоєчасно наданих) послуг та пені у розмірі 0,5 відсотка від вартості ненаданих (несвоєчасно наданих) послуг за кожен день прострочення.
Специфікацією (додаток № 1 до договору № 713/63/582ВО від 13.11.2024) передбачено, що сторонами досягнуто згоди про обсяг, перелік та ціну на послуги у сфері поводження з радіоактивними, токсичними, медичними та небезпечними відходами, код ДК 021:2015-9052 (послуги з вивезення та видалення промислових відходів виробництва з території ГМЗ (СКЦ), РМЗ, АТГ); вартість послуг за договором без урахуванням ПДВ складає 187 540 грн, крім того, податок на додану вартість 20% – 37 508 грн, вартість послуг з урахуванням податку на додану вартість складає – 225 048 грн.
11.12.2024 Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» направило на адресу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» лист № 13-22/327 в якому зазначило, що згідно підписаного договору № 713/63/582ВО від 13.11.2024 просить вивезти та видалити з Жовтоводського майданчика промислові відходи згідно додатку до листа та зазначив, що гарантує своєчасну оплату.
Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» звернуслось до відповідача з вимогою № 18/113 від 07.01.2025, в якій вимагало протягом семи днів із дня її отримання сплатити на користь позивача штраф у сумі 45 009, 60 грн та пеню за період з 26 по 31 грудня 2024 в сумі 6751, 44 грн., всього 51 761, 04 грн.
Відповідач у листі за вих. № 01/03-3111 від 13.01.2025 вказав, що вимогу від 07.01.2025 № 18/113 від імені Державного підприємства підписано неуповноваженою особою. 
03.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія «Укрекопром» направив на адресу позивача лист за вих. № 01/03-2966 у якому зазначив, що Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» має непогашену прострочену заборгованість перед Виконавцем у розмірі 414 468 грн. за послуги, надані відповідно до Договору № 403/13/269ВО від 06.06.2024 про закупівлю послуг; повідомив, що наявність простроченої заборгованості за раніше укладеним договором унеможливлює надання послуг за договором № 713/63/582ВО від 13.11.2024; можливість виконання отримуваних від Державного підприємства заявок на надання послуг буде відновлено товариству після виконання Державним підприємством в повному обсязі прострочених грошових зобов`язань за Договором № 403/13/269ВО від 06.06.2024. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2024 у справі №904/4613/24 позовні вимоги задоволено у повному обсязі; стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» заборгованість з оплати наданих послуг – 414 468, 00 грн, інфляційні втрати внаслідок прострочення оплати наданих послуг в розмірі 8741, 13 грн та судовий збір у розмірі 5078, 50грн.
Таким чином, у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» своїх зобов`язань за Договором №713/63/582ВО від 13.11.2024 щодо надання послуг, стало підставою для звернення до суду з відпоаідним позовом про стяггення штрфних санкцій у сумі 51 761,04 грн., у відповідності до п.8.2 Договору.
Проаналізувавши апеляційну скаргу в межах її доводів, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Статтею 11Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2).
За змістом положень статей 626, 627, 628 статті 11 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За загальними умовами виконання зобов`язання, що містяться у статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1).
Відповідно до ст.610 статті 11 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.611 статті 11 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.3 ст.549 статті 11 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Штрафом, відповідно до ч.2 ст. 549 статті 11 Цивільного кодексу України, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі затримки надання послуг у строки, передбачені цим договором, замовник має право на стягнення з виконавця штрафу у розмірі 20% від суми ненаданих (несвоєчасно наданих) послуг та пені у розмірі 0,5 відсотка від вартості ненаданих (несвоєчасно наданих) послуг за кожен день прострочення.
Як було зазначено вище – 11.12.2024 позивач направив на адресу директора відповідача лист № 13-22/3273 з проханням вивезти та видалити з Жовтоводського майданчика промислові відходи згідно додатку до листа. Додатком до листа зазначено перелік найменування послуг з утилізації. Однак вказані послуги Виконавцем у відповідності до п.п.1.1,1.2 виконані не були, у зв`язку з чим, Замовником були нараховані штрафні санкції, відповідн до п.8.2 договору, а саме штраф у сумі 45 009,60 грн. та пені за період з 26.12.2024 – 31.12.2024 у сумі 6 751,44 грн. 
Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги факт наявної у позивача заборгованості перед відповідачем у розмірі 414 468,00 грн. за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 604/4613/24, а тому відповідно до п.7.4.1 Договору, Виконавцю надано право припиняти надання послуг у випадку невиконання або несвоєчасного виконання Замовником своїх зобов`язань за договором, спростовується наступним.
Судова колегія зазначає про помилковість вказаної позиції апелянта, оскільки як вже було зазначено вище, штраф та пеня були нараховані позивачем у відпоавдності до п.8.2 Договору, а саме пеня у розмірі 0,5 відсотка від вартості ненаданих (несвоєчасно наданих) послуг за кожен день прострочення та штраф у розмірі 20%.
Також скаржник посилається на те, що з листа Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та додатку до нього від 11.12.2024 № 13-022/3273, неможливо було достеменно встановити місце надання послуг, однак зазначені доводи спростовуються тим, що до вказаної заявки зазначено структурні підрозділи Замовника та п.5.4 Договору № 713/63/582 ВО від 13.11.2024 визначено місце надання таких послуг.
Оскаржуваним рішенням, місцевим господарським судом було зменшено розмір штрафу та пені на 50% та стягнуто 25 880,52 грн. (51761,04 грн. /50%).
Так, Верховний Суд у постановах від 17.09.20 у справі № 922/3548/19, від 23.04.19 у справі № 904/3565/18, від 25.06.18 у справі № 912/2483/17, від 29.05.18 у справі №910/23003/16 зазначив, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених ч. 3 ст. 549 статті 11 Цивільного кодексу України, можливо, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і штраф (пеня) застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання.
Отже, штрафні санкції у вигляді неустойки (штрафу, пені) застосовуються за допущене прострочення виконання не грошового зобов`язання, пов`язаного з забезпеченням осіб допоміжними засобами реабілітації.
Поряд з цим, згідно з ч.3 статті 551 статті 11 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому суд зазначає, що ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у пункті 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №922/266/20).
За змістом наведених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України за наслідками аналізу, оцінки та дослідженню конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.
Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 статті 11 Цивільного кодексу України, неодноразово послідовно викладався Верховним Судом.
Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 статті 11 Цивільного кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 статті 11 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 статті 86 Господарського процесуального колексу України України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Суд також враховує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013. Подібні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19.
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції, погоджується з висновками місцевого господарського суду, відносно того, що оцінюючи можливість зменшення суми пені та штрафу, суд враховує та оцінює всі обставини справи, а саме, невиконання робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» пов`язано з тим, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за Договором №403/13/26ВО від 06.06.2024, що підтврджується рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2024 у спрві № 904/4613/24. Також судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, в результаті невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 713/63/582ВО від 13.11.2024.
Згідно з нормам частини другої статті 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності
У відповідності до п.5.3 Договору, сторони передбачили, що надання послуг буде здійснеюватись у період з листопада 2024 – грудень 2024 транспортом Виконавця.
11.12.2024 позивачем була направлена заявка №13-22/3273 щодо вивезення з Жовтоводського майданчика промислових відходів, Таким чином, враховуючи умови договору, відповідач повинен був здійснити надання послуг на суму 225 048 грн. у строк до 12.12.2024, як було вірно зазначено місцевим господарським судом.
Перевірівши здійснений розрахунок пені та штрафних санкцій за спірний період з 11.11.2024 – 21.12.2024 , у відповідності до п.8.2 Договору, колегія суддів вважає його вірним та правомірним. Таким чином, спростовуюттся доводи скаржника в апеляційній скарзі щодо невірного розрахунку пені, 
Враховуючи вищевиклвдене, звертаючись з апеляційною скаргою апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.
Інші доводи апеляційної скарги судом враховані, але вони не впливають на висновок за результатом розгляду апеляційної скарги у цій справі.
Вимогами ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Положеннями ст.86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області 20.06.2025 у справі №916/1483/25 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія «Укрекопром» – без задоволення.
Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області 20.06.2025 у справі №916/1483/25 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія «Укрекопром» – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Богацька Н.С.

Суддя Принцевська Н.М.