ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Справа № 925/1463/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді – Васяновича А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу 

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія 
«Арсенал Страхування», м. Київ
до фізичної особи-підприємця Литвин Любові Петрівни, м. Черкаси
про стягнення 156 368 грн. 00 коп. 

без повідомлення (виклику) сторін 
ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до фізичної особи-підприємця Литвин Любові Петрівни про стягнення з відповідача 156 368 грн. 00 коп. суми страхового відшкодування.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін
У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.
Відповідач відзиву на позов суду не надав.
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі було направлено відповідачу за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Василя Стуса, 107, м. Черкаси, 18031.
Однак вищевказана ухвала повернулася до суду 10 грудня 2025 року, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином вважається, що відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки (08 грудня 2025 року) а.с.76.
Звертаючись до суду позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, останнім згідно договору страхування наземного транспорту № 218/21/Т/Чк від 19 квітня 2021 року, виплачено відшкодування власнику автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту у розмірі 286 368 грн. 00 коп.
На підставі ст. 108 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (згідно полісу №207122290, з встановленим лімітом за шкоду майну - 130 000 грн. 00 коп.), приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» мала право зворотної вимоги до зазначеного товариства.
Згідно платіжної інструкції № 6830 від 26 липня 2022 року, товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» були виконані взяті зобов`язання по полісу №207122290, та виплачено приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 130 000 грн. 00 коп. страхового відшкодування (а.с. 42). 
Невиплаченою залишилася сума в розмірі 156 368 грн. 00 коп. (286 368 грн. 00 коп. - 130 000 грн. 00 коп.
Враховуючи той факт, що винний у вчиненні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, громадянин ОСОБА_1 , працював на момент дорожньо-транспортної пригоди у фізичної особи-підприємця Литвин Любові Петрівни, та під час дорожньо-транспортної пригоди виконував свої трудові обов`язки, то фізична особа-підприємець Литвин Любов Петрівна зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану своїм працівником.
Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:
Предметом спору у даній справі є вимога позивача, як страховика, про відшкодування виплаченого ним страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку.
Відповідно до положень статті 981 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування укладається в письмовій формі, а також може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування, зокрема можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно зі ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
За змістом п. 3 ч. 1 статті 20 Закону України «Про страхування» до обов`язків страховика, зокрема, належить виплата страхового відшкодування при настанні страхового випадку у передбачений договором строк.
Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.
Судом встановлено, що 19 квітня 2021 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик) та приватним акціонерним товариством «Фрау Марта» (страхувальник) було укладено договір № 218/21-Т-Чк від 19 квітня 2021 року добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS».
Згідно п. 4 договору предметом договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечить чинному законодавству України, пов`язанні з володінням, користуванням і розпорядженням наземным транспортним засобом (надалі - ТЗ) та іншим майном, вказаними у розділах 5, 6 договору.
Відповідно до договору за період з 22 квітня 2021 року по 21 квітня 2022 року, страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_2 ., що належить фізичній – особі підприємцю Литвин Любові Петрівні під керуванням ОСОБА_1 .
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , який на момент дорожньо-транспортної пригоди працював у фізичної-особи підприємця Литвин Любові Петрівни, що підтверджується постановою Черкаського районного суду Черкаської області по справі №707/70/22 від 04 лютого 2022 року та копією наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 .
Так, постановою Черкаського районного суду Черкаської області по справі №707/70/22 від 04 лютого 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу (а.с.18). 
Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тобто, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП є доведеною.
Також судом враховано, що рішенням Черкаського районного суду від 12 травня 2025 по справі 707/824/25 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 позов задоволено повністю та стягнуто на користь позивача 156 368 грн. 00 коп. страхового відшкодування
Постановою Черкаського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задоволено, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 травня 2025 року скасовано, позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залишено без задоволення.
Відповідно до ст. 89 Закону України «Про страхування» страхування здійснюється на підставі договору страхування, який укладається відповідно до загальних умов страхового продукту, якщо інше не визначено законодавством України. Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.
Відповідно до ст. 92 Закону України «Про страхування» страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів.
Згідно п. 22.22 договору № 218/21-Т-Чк від 19 квітня 2021 року страховим випадком за договором є дорожньо-транспортна пригода (ДТП).
Кошторис збитків складається страховиком виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на підставі рахунків СТО (згідно умовам п.п 17.1 договору).
В окремих випадках, за згодою страховика, розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або оцінки безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) (п. 27.10. договору).
Згідно висновку експерта №07 автотоварознавчого дослідження від 26 січня 2022 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження останнього під час дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 29 грудня 2021 року складає 412 910 грн. 00 коп., що перевищує 70% його дійсної вартості автомобіля
Згідно договору 218/21-Т-Чк від 19 квітня 2021 року розмір безумовної франшизи складає 23 072 грн.00 коп.
Згідно п. 27.15 договору № 218/21-Т-Чк від 19 квітня 2021 року, страхове відшкодування перераховується на рахунок СТО, вказаний страхувальником (вигодонабувачем) в заяві на виплату страхового відшкодування, згідно з належним чином оформленими документами, наданими відповідними підприємствами, про вартість відновлення ТЗ в результаті заподіяних збитків (наряд-замовлення, рахунок, акт виконаних робіт тощо), якщо інше не погоджено між страховиком та страхувальником (вигодонабувачем). Вказані документи повинні містити повний перепік робіт, їх вартість, а також вартість конструктивних елементів (складових частин) та матеріалів, використаних під час ремонту. При цьому, вибір СТО страхувальник зобов`язаний письмово погоджувати зі страховиком.
Позивачем був проведений розрахунок страхового відшкодування від 10 червня 2022 року та складено страховий акт №006.03056321-1 від 10 червня 2022 року, згідно з яким розмір страхового відшкодування становить 286 368 грн. 00 коп. з розрахунку: вартість відновлювального ремонту – 461 440 грн. 00 коп.; вартість придатних залишків – 152 000 грн. 00 коп.; розмір безумовної франшизи – 23 072 грн.00 коп.
Відповідно до зазначеного страхового акту позивач здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок приватного акціонерного товариства «Фрау Марта» у розмірі 286 368 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №30271874 від 16 червня 2022 року.
На підставі статті 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст.108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.
Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно інформації вказаної в довідці НПУ, щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, власником автомобіля «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_2 ., є фізична особа - підприємець Литвин Любов Петрівна.
Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року зі справи № 426/16825/16-ц, висловлено позицію, згідно якої: «аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки – роботодавець».
Отже, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до винної особи на відшкодування суми понесених матеріальних витрат.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Враховуючи те, що автомобіль автомобіля «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, був забезпечений полісом № ЕР 207122290 у товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», позивач після виплати страхового відшкодування страхувальнику, звернувся до страховика відповідача щодо відшкодування завданих матеріалів збитків та отримав страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 26 липня 2022 року.
Виплачене страхове відшкодування не у повній мірі компенсувало заподіяну позивачу майнову шкоду.
Статтею 528 ЦК України передбачено, що виконання обов`язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не виникає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України в якому зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Отже, суд визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Якщо відновлювальний ремонт транспортного засобу не проводився, то розмір шкоди визначається виходячи з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи. 
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відповідно до полісу №ЕР 207122290 цивільно-правова відповідальність транспортного засобу автомобіль «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована відповідачем. Сума франшизи передбачена полісом складає 0. 00, ліміт відповідальності за шкоду майну - 130 000 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач своїм правом на захист не скористувався, будь-яких заперечень щодо позовних вимог суду не надав.
Враховуючи те, що відповідач під час розгляду справи не довів відсутність своєї вини і матеріалами справи підтверджується весь склад цивільного правопорушення, докази, що надані позивачем в обґрунтування своїх вимог є більш вірогідними, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. 
Отже, з урахуванням вищенаведеного з відповідача підлягає до стягнення 156 368 грн. 00 коп. страхового відшкодування.
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України. 
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд 
ВИРІШИВ: 
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Литвин Любові Петрівни, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» вул. Борщагівська, 154 м. Київ IBAN: НОМЕР_4 в AT «ОТП Банк», ідентифікаційний код 33908322 – 156 368 грн. 00 коп. суми страхового відшкодування та 3 028 грн. 00 коп. судового збору.
Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України. 

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України. 

Повне рішення складено 18 лютого 2026 року. 

Суддя А.В.Васянов