ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/7223/25 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ЖИТНЯК

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Вівдиченко Т.Р., Карпушової О.В., 
при секретарі судового засідання Харечко Ю.В.,
за участі представників позивача - Клименко М.Б., Сагаля С.В., 
представника відповідача - Пашко Ж.М., Лисиці О.С., Шалюти В.А., Удод І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІДКО Україна» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «СІДКО Україна» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.06.2025 № 10176/Ж10/25-01-23-07, яким ТОВ «СІДКО Україна» збільшено суму грошового зобов`язання (податок на прибуток приватних підприємств 11021000) на вісім мільйонів п`ятсот сімдесят шість тисяч сто сімдесят гривень 00 копійок, в тому числі основний платіж - 7 609 073, 00 грн, і штрафні (фінансові) санкції - 967 097,00 грн, як таке, що є незаконним.
Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки відповідача відображені в акті перевірки є необґрунтованими, безпідставними та такими що суперечать фактичним обставинам справи, оскільки відсутні фактичні дані та належні і допустимі докази з боку відповідача, які б свідчили про невірність застосування позивачем методу порівняльної неконтрольованої ціни.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що перевіркою встановлено обставини, що застосований платником податків метод не дає змоги найбільш обґрунтовано встановити відповідність умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки», оскілки інформація щодо цін при здійсненні експортно-імпортних операцій надана в експертних висновках Чернігівської торгово-промислової палати за календарні роки (2019-2021), а не найближчу дату до дня здійснення контрольованої операції відповідно до вимог п.п.39.3.3.3 п.п.39.3.3 п.39.3 статті 39 Податкового кодексу України. Інформація щодо цін при здійсненні експортно-імпортних операцій в Експертних висновках Чернігівської торгово-промислової палати за 2016 рік взагалі не надана.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що експертний висновок носить виключно консультативно-роз`яснювальний характер, у зв`язку із цим не погоджується з обраним платником джерелом інформації, а саме: експертним висновком Чернігівської регіональної торгово-промислової палати.
Апелянт зазначає, що зважаючи на відсутність достатньої та надійної інформації для застосування методу «порівняльної неконтрольованої ціни» та неможливість застосування інших методів трансферного ціноутворення, контролюючий орган ввважає найбільш можливим та доцільним застосування методу «чистого прибутку». Стверджує, що даний метод аналізує фінансові результати, отримані від видів діяльності, найбільш близьких до діяльності платника податків, для яких доступні найбільш надійні дані.
На підтвердження своєї позиції апелянт зазначає, що контролюючим органом повністю дотримано вимоги п.п.39.3.2.9 п.39.3 статті 39 Податковокого кодексу України. Умови відбору зіставних компаній повністю відповідають вимогам зіставності визначених нормами положень п.п.39.2.2.1-39.2.2.12 п. 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 та від 28.01.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Від представника ТОВ «СІДКО Україна» - адвоката Сагаля С.В. до суду 24.12.2025 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що платник податків, у порівняні з податковим органом, наділений переважним правом обирати метод визначення умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» та джерела інформації, що використовуються для встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки». Стверджує, що податковий орган може відступити від позиції (методу і використаного джерела) платника податків лише у випадку обґрунтованого доведення недоцільності такого методу та/або джерела інформації. 
Представник зазначає, що в акті перевірки відсутній аналіз зіставлення комерційних та фінансових умов операцій, визначений ст. 39.2.2 Податкового кодексу України, за нормою, за якою визначено порушення. Податковий орган не обґрунтував і не підтвердив критерії визначення відібраних зіставних компаній, які б дали змогу ідентифікувати діяльність компаній та здійснити їх зіставлення з діяльністю ТОВ «СІДКО Україна» в аналізованих операціях. Просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
У відкритому судовому засіданні 18 лютого 2026 року сторони надали свої пояснення та аргументи, обмінялися питаннями. Колегією суддів запропоновано надати до суду додаткові пояснення по суті поданої апеляційної скарги всім учасникам процесу.
Від представника Головного управління ДПС у Чернігівській області до суду 23.02.2026 надійшли додаткові пояснення, в яких останній виклав правову позицію у справі про наступне:
- у висновках торгово-промислової палати використано узагальнені середньорічні показники без аналізу конкретних дат укладення договорів та здійснення поставок;
- Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні» не містить положень, які встановлюють обов`язковість застосування експертних висновків торгово-промислових палат саме для цілей трансфертного ціноутворення;
- сама по собі наявність документа, у якому визначено певний рівень цін, не є автоматичним підтвердженням відповідності умов операції принципу «витягнутої руки».
Від представника позивача - адвоката Сагаля С.В. до суду 24.02.2026 надійшли додаткові письмові пояснення, в яких представник у вигляді письмових тез зазначає наступне:
- податковим органом не надано жодного обґрунтованого доведення недоцільності вибраного ТОВ «СІДКО Україна» відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки» за методом порівняльної неконтрольованої ціни;
- контролюючий орган необґрунтовано провів порівняння діапазону рентабельності ТОВ «СІДКО Україна» з іншими підприємствами;
- визначення рівня рентабельності контрольованих операцій, на який посилається контролюючий орган при визначенні об`єкта операції, в акті перевірки від 09.06.2025 №10176/Ж10/25-01-23-07 та додатках до нього відсутній.
Також від представника позивача до суду 25.02.2026 надійшли письмові пояснення щодо не співставності, в яких представник наголошує, що вартість активів, доходи, витрати, кількість працівників ТОВ «СІДКО Україна» суттєво відрізняється від вказаних показників компаній ТОВ «САВАНДІ», ТОВ «ТРІАНЕКС-АГРО», ТОВ «ЛЮЛАНА», ТОВ «ПАЛЬМІРА ПЛЮС», ТОВ «КОЛЯР».
Від представника апелянта до суду 05.03.2026 надійшли додаткові пояснення, в яких просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.
Представником позивача до суду апеляційної інстанції 06.03.2026 подано додаткові пояснення, які представник просить врахувати під час розгляду апеляційної скарги.
В судовому засіданні 11.03.2026 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених у скарзі та додаткових поясненнях, просив суд апеляційної інстанції задовольнити їх у повному обсязі.
Представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у їх задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що в період з 15.07.2024 по 14.01.2025 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання ТОВ «СІДКО Україна» принципу «витягнутої руки» у контрольованих операціях з контрагентами-нерезидентами:
- за 2019 - 2021 звітні роки з нерезидентом - пов`язаною особою AS «LETOFIN» (Естонська Республіка);
- за 2016; 2019-2022 звітні роки з нерезидентом - пов`язаною особою «SEEDCO OU» (Естонська Республіка).
За результатами перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Чернігівській області складено акт від 14.01.2025 №755/ж5/25-01-23-07, про результати перевірки з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки», у висновках якого зазначено, що ТОВ «СІДКО Україна» в порушення вимог пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.5.1 п.140.5 статті 140, пп.39.1.1 та пп.39.1.3. п.39.1. статті 39, пп.39.3.2.3 п.39.3 статті 39 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), занижено об`єкт оподаткування податку на прибуток за декларацією на загальну суму 42 272 626 грн, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 7 609 073,00 грн.
В акті перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області встановлено, що метод порівняльної неконтрольованої ціни, обраний ТОВ «СІДКО Україна» для відображення КО з нерезидентами - пов`язаними особами AS «LETOFIN» (Естонська Республіка), «SEEDCO OU» (Естонська Республіка) не дає змоги найбільш обґрунтовано встановити відповідність умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки».
Так, згідно описової частини акту перевірки, протягом 2016, 2019-2022 років ТОВ «СІДКО Україна» здійснювало експортно-імпортні операції сільськогосподарської продукції, послуг, імпорт обладнання з контрагентами-нерезидентами «SEEDCO OU» (Республіка Естонія) та AS «LETOFIN» (Республіка Естонія), які визнаються контрольованими.
З метою правильності і об`єктивності визначення діапазону цін зернових культур ТОВ «СІДКО Україна» отримало експертні висновки. За висновками платника податків: ціни по експортним операціям ТОВ «СІДКО Україна» за період 2016-2022 років відповідають діапазону цін, визначених в експертних висновках.
Відповідно до розділу 2.9.1. акту перевірки, контролюючий орган не погодився з обраним платником джерелом інформації, а саме: експертними висновками Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, оскільки джерелами інформації в Експертних висновках Чернігівської торгово-промислової палаци зазначена цінова інформація, розташована на інтернет-сайті електронної зернової біржі України http://graintrade.com.ua. інформація, розміщена на інтернет-сайтах. http://agro-ukraine.com.ua/trade. http://flagma.ua. http://agrianalytica.com. http://apk-inform.com. http://superagronom.com та цінова інформація, розташована в друкованому виданні - Бюлетні «Огляд цін українського та світового товарних ринків».
В ході перевірки контролюючим органом проаналізовані джерела вказані в даних експертних висновках, в результаті чого встановлено:
- що інформація на даних ресурсах не може використовуватися під час застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни;
- інформація щодо цін при здійсненні експортно-імпортних операцій надана в експертних висновках Чернігівської торгово-промислової палати за періоди з 01.01.2019 по 31.12.2019 рік, з 01.01.2020 по 31.12.2020 рік, з 01.01.2021 по 31.12.2021 рік, з 01.01.2021 по 31.12.2022 рік, тобто за календарний рік, а не найближчу дату до дня здійснення контрольованої операції відповідно до вимог пп.39.3.3.3 пп.39.3.3 п.39.3 ст 39 Кодексу;
- інформація за 2019 рік з експорту зернових надана у національній валюті України та на ринку України;
- інформація щодо цін при здійсненні експортно - імпортних операцій в експертних висновках Чернігівської торгово-промислової палати за 2016 рік взагалі не надана;
- листом від 16.02.2024 № 22/04 Чернігівська регіональна торгово-промислова палата відмовила в наданні інформації первинних показників цін з джерел, які використовувались для формування діапазону цін при експорті (імпорті) зернових культур, насіння, готового корму для птахів, зазначення методології при формуванні діапазону цін.
Також в ході перевірки, контролюючий орган дійшов висновку, що при застосуванні методу порівняльної неконтрольованої ціни за контрольованими операціями неможливо застосовувати внутрішні джерела інформації ТОВ «СІДКО Україна» та інші загальнодоступні джерела інформації.
Крім того, за актом перевірки при визначенні податкових зобов`язань з податку на прибуток за контрольованими операціями ТОВ «СІДКО Україна» неможливо застосувати контролюючим органом методу ціни перепродажу; неможливо застосувати контролюючим органом методу «витрати плюс»; неможливо застосувати контролюючим органом методу розподілення прибутку.
Відповідно до акту перевірки, з метою визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток за контрольованими операціями ТОВ «СІДКО Україна» в період 2016 рік, 2019-2022 роки, податковим органом застосований метод чистого прибутку. При цьому, з метою застосовування вказаного методу контролюючим органом вибраний показник чистої рентабельності витрат, що визначається як відношення прибутку від операційної діяльності до суми собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг) та операційних витрат (адміністративних витрат, витрат на збут та інших, пов`язаних з реалізацією товарів (робіт, послуг).
Для розрахунку об`єкту оподаткування податком на прибуток контрольованих операцій ТОВ «СІДКО Україна» за періоди 2016 рік; 2019-2022 роки, контрольованим органом виявлені п`ять компаній, які податковий орган визначив такими, що є «зіставними» з діяльністю ТОВ «СІДКО Україна».
Згідно з актом перевірки, контролюючим органом проведено розрахунок показника чистої рентабельності витрат відібраних зіставних компаній та розраховано діапазон та медіану чистої рентабельності витрат зіставних компаній, а також встановлено, що у контрольованих операціях ТОВ «СІДКО Україна» з контрагентами-нерезидентами «SEEDCO OU» (Республіка Естонія) та AS «LETOFIN» (Республіка Естонія), проведених у 2016, 2019-2022 роках, встановлено, що показник рентабельності в контрольованих операціях знаходиться поза межами діапазону зіставних джерел інформації.
Відповідно до акту перевірки, контролюючим органом проведений розрахунок відхилення відповідності умов контрольованих операцій з контрагентами - нерезидентами AS «LETOFIN» (Республіка Естонія) та «SEEDCO OU» (Республіка Естонія), проведених у 2016, 2019-2022 роках, в результаті чого встановлено заниження об`єкту оподаткування з податку на прибуток підприємств за 2016, 2019-2022 роки в сумі 42 609 421,00 грн, та заниження податку на прибутку на суму 7 609 073,00 грн.
ТОВ «СІДКО Україна» не погодилося з висновками викладеними в акті перевірки, які залишені без змін за результатами розгляду заперечення товариства постійною комісією ГУ ДПС у Чернігівській області з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок проблемних/спірних питань.
ТОВ «СІДКО Україна» 04.04.2025 подано скаргу до ДПС України на податкове повідомлення-рішення «Р» від 25.03.2025 №5174/Ж10/25-01-23-07, яким збільшено суму грошового зобов`язання (податок на прибуток приватних підприємств 11021000), на дев`ять мільйонів п`ятсот одинадцять тисяч сорок одну гривню 00 копійок.
ДПС України 03.06.2025 прийнято рішення про результати розгляду скарги, яким скаргу ТОВ «СІДКО Україна» задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 25.03.2025 №5174/Ж10/25-01-23-07. Враховуючи наведене, ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.06.2025 №10176/Ж10/25-01-23-07, яке є предметом даного спору.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
В частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 39 Податкового кодексу України врегульовано питання, пов`язані із трансфертним ціноутворенням, й в підпункті 39.1.1 пункту 39.1 статті 39 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час здійснення спірних господарських операцій) передбачено, що платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу «витягнутої руки».
Обсяг оподатковуваного прибутку, отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях, вважається таким, що відповідає принципу «витягнутої руки», якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між непов`язаними особами у співставних неконтрольованих операціях (підпункт 39.1.2 пункту 39.1 статті 39 ПК України).
Якщо умови в одній чи більше контрольованих операціях не відповідають принципу «витягнутої руки», прибуток, який був би нарахований платнику податків в умовах контрольованої операції, що відповідає зазначеному принципу, включається до оподатковуваного прибутку платника податку (підпункт 39.1.3 пункту 39.1 статті 39 ПК України).
За приписами підпункту 39.1.3 пункту 39.1 статті 39 Податкового кодексу України якщо умови в одній чи більше контрольованих операціях не відповідають принципу «витягнутої руки», прибуток, який був би нарахований платнику податків в умовах контрольованої операції, що відповідає зазначеному принципу, включається до оподатковуваного прибутку платника податку.
Згідно з підпунктом 39.1.4 пункту 39.1 статті 39 Податкового кодексу України встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» проводиться за методами, визначеними пунктом 39.3 цієї статті, з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств.
Так, відповідно до підпункту 39.3.1 пункту 39 статті 39 Податкового кодексу України встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» здійснюється за одним із таких методів: 39.3.1.1. порівняльної неконтрольованої ціни; 39.3.1.2. ціни перепродажу; 39.3.1.3. «витрати плюс»; 39.3.1.4. чистого прибутку; 39.3.1.5. розподілення прибутку.
Відповідно до підпункту 39.3.2.1 пункту 39.3 статті 39 Податкового кодексу України відповідність умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» визначається за допомогою застосування методу трансфертного ціноутворення, який є найбільш доцільним до фактів та обставин здійснення контрольованої операції.
За приписами підпунктів 39.3.3.1, 39.3.3.2 та 39.3.3.3 пункту 39.3 статті 39 Податкового кодексу України метод порівняльної неконтрольованої ціни базується на порівнянні ціни, застосованої під час контрольованої операції, з ціною (діапазоном цін) у співставній (співставних) неконтрольованій (неконтрольованих) операції (операціях). Під час застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни порівняння ціни контрольованої операції проводиться з ціною співставних неконтрольованих операцій, які фактично здійснені платником податків або іншими особами. Порівняння ціни контрольованої операції з ціною (діапазоном цін) співставних неконтрольованих операцій проводиться на підставі наявної інформації про ціни, застосовані протягом періоду, який аналізується, або інформації на найближчу до дня здійснення контрольованої операції дату, крім випадків, передбачених підпунктом 39.2.1.3 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 цієї статті.
Згідно із підпунктом 39.2.1.3 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України для контрольованих операцій з вивезення у митному режимі експорту та/або ввезення у митному режимі імпорту товарів, що мають біржове котирування, встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» з метою оподаткування доходів (прибутку, виручки) платників податків, що є сторонами контрольованої операції, здійснюється за методом порівняльної неконтрольованої ціни.
Для встановлення відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки» використовується діапазон цін на такі товари, що склалися на товарній біржі. Перелік товарів, що мають біржове котирування, та світових товарних бірж для кожної групи товарів визначається Кабінетом Міністрів України.
Діапазон цін розраховується згідно з порядком, визначеним в абзаці четвертому підпункту 39.3.2.3 цієї статті, на підставі біржових котирувань відповідного товару за декаду, що передує проведенню контрольованої операції.
Зазначені ціни підлягають коригуванню з урахуванням обсягу контрольованої операції, умов оплати та постачання товарів, якісних характеристик, транспортних витрат.
Відповідно до положень п.п.39.3.2.3 пункту 39.3 статті 39 Податкового кодексу України якщо ціна контрольованої операції або відповідний показник рентабельності контрольованої операції перебуває: в межах діапазону, вважається, що умови контрольованої операції відповідають принципу «витягнутої руки»; поза межами діапазону цін (рентабельності), розрахунок податкових зобов`язань платника податків у контрольованій операції проводиться відповідно до ціни (показника рентабельності), яка (який) дорівнює значенню медіани такого діапазону (крім випадків проведення платниками податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 цієї статті).
Застосування для цілей оподаткування медіани діапазону цін (рентабельності) здійснюється за умови, що це не призведе до зменшення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.
За змістом підпункту 39.5.3.1 пункту 39.5 статті 39 Податкового кодексу платник податків та контролюючий орган використовують джерела інформації, які містять відомості, що дають можливість зіставити комерційні та фінансові умови операцій згідно з підпунктом 39.2.2 пункту 39.2 цієї статті, зокрема:.
- інформацію про зіставні неконтрольовані операції платника податків, а також інформацію про зіставні неконтрольовані операції його контрагента - сторони контрольованої операції з непов`язаними особами;
- будь-які інформаційні джерела, що містять відкриту інформацію та надають інформацію про зіставні операції та осіб;
- інші джерела інформації, з яких інформація отримана платником податків з дотриманням вимог законодавства та які надають інформацію про зіставні операції та осіб, за умови що платник податків надасть таку інформацію контролюючому органу;
- інформацію, отриману контролюючим органом у рамках укладених Україною міжнародних угод.
При цьому, підпунктом 39.5.3.2 Податкового кодексу України передбачено, якщо платник податків з метою встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» за методами, визначеними пунктом 39.3 цієї статті, використав джерела інформації, передбачені підпунктом 39.5.3.1 підпункту 39.5.3 цього пункту, контролюючий орган використовує ті самі джерела інформації, якщо не доведено, що інші джерела інформації дають можливість отримати вищий рівень зіставності комерційних та фінансових умов операцій.
Згідно з підпунктом 39.5.3.3 підпункту 39.5.3 пункту 39.5 статті 39 Податкового кодексу України для зіставлення з метою оподаткування умов контрольованих операцій з умовами неконтрольованих операцій контролюючий орган не має права використовувати інформацію, яка не є загальнодоступною (зокрема інформацію, доступ до якої наявний тільки у органів державної влади).
Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем для встановлення відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки» обрано метод порівняльної неконтрольованої ціни. З метою правильності і об`єктивності визначення діапазону цін зернових культур, ТОВ «СІДКО Україна» використано експертні висновки від Чернігівської регіональної торгово-промислової палати за період 2019-2022 роки.
Водночас податковим органом зроблено висновок про доцільність застосування методу чистого прибутку. При цьому, з метою застосування вказаного методу контролюючим органом вибраний показник чистої рентабельності витрат, що визначається як відношення прибутку від операційної діяльності до суми собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг) та операційних витрат (адміністративних витрат, витрат на збут та інших, пов`язаних з реалізацією товарів (робіт, послуг).
Перевіряючи правильність висновків контролюючого органу щодо неправомірного застосування платником методу «порівняльної неконтрольованої ціни», колегія суддів виходить з наступного.
Протягом 2016, 2019-2022 років ТОВ «СІДКО Україна» здійснювало експортно-імпортні операції сільськогосподарської продукції, послуг, імпорт обладнання з контрагентами-нерезидентами «SEEDCO OU» (Республіка Естонія) та AS «LETOFIN» (Республіка Естонія), які визнаються контрольованими. 
З метою правильності і об`єктивності визначення діапазону цін зернових культур, ТОВ «СІДКО Україна» використано експертні висновки від Чернігівської регіональної торгово-промислової палати за період 2019-2022 роки.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні» не містить положень, які встановлюють обов`язковість застосування експертних висновків торгово промислових палат саме для цілей трансфертного ціноутворення. 
З цього приводу колегія суддів зазначає, що Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що торгово-промислові палати надають практичну допомогу підприємцям у проведенні торговельно-економічних операцій на внутрішньому та зовнішньому ринках, сприяють розвитку експорту українських товарів та послуг, для чого надають своїм членам широкий спектр професійних послуг, в тому числі консультаційних з питань зовнішньої торгівлі та оцінки ринків топю.
Також, положеннями Закону України від 02.12.1997 №671/97-ВР передбачено право торгово-промислових палат на проведення експертизи і контролю якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі імпортних) та визначення їх вартості.
Крім того, експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.
Так, в матеріалах справи містяться експертні висновки (т.1, а.с.189-2110, які містять докладний опис проведених експертом досліджень, мають обґрунтування вибору інформації про заставні операції (зіставних осіб) і містять посилання на джерела інформації, які використовувались для аналізу. Зазначені висновки складені в визначеному законодавством порядку та ніким і нічим не скасовані.
Головним управлінням ДПС у Чернігівській області не надано жодного підтвердження не відповідності діапазону цін, визначених у експертних висновках Чернігівської регіональної торгово-промислової палати. Вищевказані висновки апелянтом в суді першої та апеляційної інстанції не спростовані.
Крім того, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що інформація щодо цін при здійсненні експортно-імпортних операцій надана в експертних висновках Чернігівської торгово-промислової палати за календарні роки (2019-2021), а не найближчу дату до дня здійснення контрольованої операції відповідно до вимог п.п.39.3.3.3 п.п.39.3.3 п.39.3 статті 39 Податкового кодексу України. 
З цього приводу колегія суддів зазначає, що згідно п.п.39.3.3.3 п.п.39.3.3 п.39.3 статті 39 Податкового кодексу України порівняння ціни контрольованої операції з ціною зіставних неконтрольованих операцій проводиться на підставі інформації про ціни, застосовані протягом періоду, який аналізується, зокрема інформації про ціни на найближчу до дня здійснення контрольованої операції дату.
Таким чином, ТОВ «СІДКО Україна» правомірно застосувало діапазони цін за кожний перевіряємий період, а саме кожен перевіряємий рік.
Колегія суддів вважає не релевантним посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 09.07.2024 у справі №160/3387/22 як таку, що ухвалена за інших фактичних обставин.
Щодо здійсненого контролюючим органом в акті перевірки від 09.06.2025 №10176/Ж10/25-01-23-07 порівняння діапазону рентабельності ТОВ «СІДКО Україна» з іншими підприємствами, судова колегія зазначає таке.
Згідно п.п. 39.2.2.2. п.39.2.2 статті 39 Податкового кодексу України під час визначення зіставності операцій аналізуються такі елементи контрольованої та зіставних операцій:
характеристика товарів (робіт, послуг), які є предметом операції;
функції, які виконуються сторонами операції, активи, що ними використовуються, умови розподілу між сторонами операції ризиків та вигод, розподіл відповідальності між сторонами операції та інші умови операції (далі - функціональний аналіз);
стала практика відносин та умови договорів, укладених між сторонами операції, які істотно впливають на ціни товарів (робіт, послуг);
економічні умови діяльності сторін операції, включаючи аналіз відповідних ринків товарів (робіт, послуг), які істотно впливають на ціни товарів (робіт, послуг);
бізнес-стратегії сторін операції (за наявності), які істотно впливають на ціни товарів (робіт, послуг).
У разі відсутності або недостатності інформації про окремі неконтрольовані операції для визначення показників рентабельності може використовуватися фінансова інформація юридичних осіб, які здійснюють діяльність, зіставну із контрольованою операцією, за умови наявності інформації про те, що зазначені юридичні особи не здійснюють операції з пов`язаними особами.
Визначення зіставності юридичних осіб здійснюється з урахуванням їх галузевої специфіки та відповідних видів діяльності, що здійснюються ними в зіставних з контрольованою операцією економічних (комерційних) умовах.
Відповідно до п.п. 39.2.2.3. п.39.2.2 статті 39 Податкового кодексу України визначення зіставності комерційних та/або фінансових умов операцій з умовами контрольованої операції може здійснюватися, зокрема, але не виключно, за результатами аналізу:
кількості товарів, обсягу виконаних робіт (наданих послуг);
строків виконання господарських зобов`язань;
умов проведення платежів під час здійснення операції;
офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України, у разі використання такої валюти у розрахунках під час здійснення операції, зміни такого курсу;
розміру звичайних надбавок чи знижок до ціни товарів (робіт, послуг), зокрема знижок, зумовлених сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами споживчих якостей, закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації), збутом неліквідних або низьколіквідних товарів;
розподілу прав та обов`язків між сторонами операції, визначених за результатами функціонального аналізу.
Згідно п.п. 39.2.2.4. п.39.2.2 статті 39 Податкового кодексу України вналіз функцій, які виконуються сторонами операції, під час визначення зіставності комерційних та/або фінансових умов операцій з умовами контрольованої та неконтрольованих операцій може проводитися з урахуванням матеріальних та нематеріальних активів, що перебувають у розпорядженні сторін операції та використовуються в цілях отримання доходу.
До таких функцій, зокрема, але не виключно, належать: дизайн і технологічне розроблення товарів; виробництво товарів; складення товарів чи їх компонентів; монтаж та/або установлення обладнання; проведення науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт; придбання товарно-матеріальних цінностей; здійснення оптового чи роздрібного продажу; надання послуг з ремонту, гарантійного обслуговування; маркетинг, реклама товарів (робіт, послуг); зберігання товарів; транспортування товарів; страхування; надання консультацій, інформаційне обслуговування; ведення бухгалтерського обліку; юридичне обслуговування; надання персоналу; надання агентських, довірчих, комісійних та інших подібних посередницьких послуг з продажу товарів (робіт, послуг); здійснення контролю якості; навчання та/або професійна підготовка, перепідготовка або підвищення кваліфікації персоналу; організація збуту товарів (робіт, послуг) із залученням третіх осіб, які мають досвід відповідної роботи; здійснення стратегічного управління, у тому числі визначення цінової політики, стратегії виробництва та реалізації товарів (робіт, послуг), обсягів продажу та асортименту товарів (робіт, послуг), їх споживчих якостей, а також здійснення оперативного управління.
Визначення та аналіз функцій, які виконуються сторонами операції, здійснюються на підставі укладених договорів, даних бухгалтерського обліку, фактичних дій сторін операції та фактичних обставин її проведення відповідно до суті операції.
З акту перевірки від 09.06.2025 №10176/Ж10/25-01-23-07 вбачається, що відповідачем для розрахунку діапазонів рентабельності зіставних компаній перевіряючими обрано 5 компаній з використанням бази «TP Catalуst» (т.1, а.с.59-61). 
Згідно додатку №5 до акту №755/ж5/25-01-23-07 від 14.01.2025 року, критеріями для визначення контрольованих операцій зіставними з неконтрольованими були: опис діяльності компаній; КВЕД 46.21. 
Податковий орган не провів детальний аналіз і не обґрунтував діяльність ТОВ «СІДКО Україна» із вибраними 5 зіставними компаніями, і навпаки. В розрізі зіставлення діяльності товариств не проаналізовано економічні умови їх діяльності, об`єми наданих послуг, кількість наданих послуг, обсяг наданих послуг, ринки збуту, ризики, вигоди, розподіл відповідальності між сторонами та інші умови операцій, тощо. 
Контролюючим органом жодними доказами не підтверджено реальність діяльності цих товариств. В акті є лише посилання на те, що виявлено п`ять компаній, діяльність яких є зіставною з діяльністю ТОВ «СІДКО Україна». Відсутній аналіз зіставлення комерційних та фінансових умов операцій, визначений ст.39.2.2 Податкового кодексу України. 
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відбір зіставних компаній здійснювався з урахуванням вимог підпунктів 39.2.2.2 та 39.3.2.9 Податкового кодексу України, що підтверджується пунктом 2.10 акту перевірки.
Колегія суддів здійснила аналіз вищевказаного пункту, в якому встановлено лише опис фактів відхилення умов контрольованих операцій від умов, що відповідають принципу «витягнутої руки» та зазначено, що виявлено п`ять компаній, діяльність яких є зіставною, що відображено у таблиці, яка містить графи: назва компанії, код ЄДРПОУ, опис діяльності. Також здійснено посилання на п.п.39.3.2.3 п.п.39.3 статті 39, п.п.134.1.1 п.134.1 статті 134, п.п.140.5.1 п.140.5 статті 140 Податкового кодексу України та цитування вказаних норм.
Із вищевстановленого вбачається, що податковий орган лише формально в акті перевірки зазначив результати відбору зіставних компаній контролюючим органом, але об`єктивно подетальний аналіз такого відбору не провів. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зміст акту перевірки не свідчить, що компанії ТОВ «САВАНДІ», ТОВ «ТРІАНЕКС-АГРО», ТОВ «ЛЮЛАНА», ТОВ «ПАЛЬМІРА ПЛЮС», ТОВ «КОЛЯР» є виробниками сільськогосподарської продукції, яку і експортують.
В акті перевірки вказано, що ТОВ «САВАНДІ» закупає та експортує зернові та олійні культури; ТОВ «ТРІАНЕКС-АГРО» спеціалізується на доставці зернових, олійних та бобових культур; ТОВ «ЛЮЛАНА» займається оптовою торгівлею зерновими культурами; основними напрямками діяльності ТОВ «ПАЛЬМІРА ПЛЮС» є закупка, очистка, фасовка, зберігання та експорт зернових, бобових, масляних культур; ТОВ «КОЛЯР» займається експортними поставками товарів українського походження, зернових, бобових, олійних, лікарських рослин, насіння для корму птахів та домашніх тварин.
Податковий орган не обґрунтував і не підтвердив критерії визначення відібраних зіставних компаній, які б дали змогу ідентифікувати діяльність компаній та здійснити їх зіставлення з діяльністю ТОВ «СІДКО Україна» в аналізованих операціях.
Крім того, суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи позивача про те, що компаній ТОВ «САВАНДІ», ТОВ «ТРІАНЕКС-АГРО», ТОВ «ЛЮЛАНА», ТОВ «ПАЛЬМІРА ПЛЮС», ТОВ «КОЛЯР» відносяться до мікро або малих підприємств, які звітують за Формою №2-м (скорочена), без приміток до річної фінансової звітності.
Водночас за класифікатором підприємств відповідно до Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ТОВ «СІДКО Україна» відноситься до категорії середніх підприємств, відповідно звітує по повній формі фінансової звітності з усіма додатками.
Здійснивши надану до суду апеляційної інстанції фінансову звітність п`ятох компаній (т.4, а.с.4, а.с.51-81), колегія суддів зазначає, що відсутні підстави щодо відбору вищевказаних підприємств зіставними з ТОВ «СІДКО Україна», так як, вартість активів, доходи, витрати, кількість працівників ТОВ «СІДКО Україна» суттєво відрізняється від вказаних показників компаній ТОВ «САВАНДІ», ТОВ «ТРІАНЕКС-АГРО», ТОВ «ЛЮЛАНА», ТОВ «ПАЛЬМІРА ПЛЮС», ТОВ «КОЛЯР».
Таким чином, апелянтом в суді першої та апеляційної інстанції не обґрунтовано і не підтверджено критерії визначення відібраних зіставних компаній, які б дали змогу ідентифікувати діяльність компаній та здійснити їх зіставлення з діяльністю ТОВ «СІДКО Україна» в аналізованих операціях, а отже проведення порівняння діапазону рентабельності ТОВ «СІДКО Україна» з іншими підприємствами є необґрунтованим.
У зв`язку із цим, висновок суду першої інстанції про те, що контролюючим органом не доведено, що застосований ТОВ «СІДКО Україна» метод трансфертного ціноутворення (порівняльної неконтрольованої ціни) є недоцільним, а також те, що інші джерела інформації дають можливість отримати вищий рівень зіставності комерційних та фінансових умов операцій.
Крім того, судова колегія зазначає, що використані контролюючим органом загальнодоступні зовнішні джерела (база даних Youcontrol та інтернет-джерела), для пошуку інформації зіставлення комерційних та фінансових умов операцій у співставних п`ятьох компаніях не дають надійної інформації щодо операцій, які порівнюють з контрольованими операціями ТОВ «СІДКО Україна», а здійснення коригування на підставі зазначеної інформації не надається за можливе для застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни.
Наявним в матеріалах справи, окрім іншого, висновком експерта №01/05-25 за результатами проведення експертного дослідження від 29.05.2025 встановлено, що витрати при виробництві продукції і при торгівлі цією продукцією різняться, і рентабельність їх також різниться, що свідчить про відсутність доцільності застосування показника чистої рентабельності витрат, розрахованого за даними компаній ТОВ «САВАНДІ», ТОВ «ТРІАНЕКС-АГРО», ТОВ «ЛЮЛАНА», ТОВ «ПАЛЬМІРА ПЛЮС», ТОВ «КОЛЯР» (т.1, а.с.112-133). Вставнолено, що розрахунок чистої рентабельності витрат, за даними п`яти компаній містить арифметичні помилки. За результатми дослідження, висновки акту Головного управління ДПС у Чернігівській області ДПС України №755/ж5/25-01-23-07 від 14.01.2025 щодо донарахування податку на прибуток в сумі 7 609 073,00 грн не підтверджуються.
У додаткових поясненнях представник апелянта наголошує, що вказаний висновок експерта №01/05-25 зроблено без врахування ключових особливостей контролю за трансферним ціноутворенням.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.
Судова колегія враховує висновки, викладені в експертному висновку під час розгляду цієї справи, та зазначає, що відповідачем їх не спростовано та не доведено колегії суддів протилежного.
Суд не вбачає підстав для відхилення вищевказаного висновку експерта, не зазначено таких доводів й в апеляційній скарзі.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи викладене за результатними вивчення матеріалів справи, а також експертного висновку, апеляційний суд зазначає про доцільність обраного саме позивачем методу трансферного ціноутворення, з огляду на таке:
- контролюючим органом не доведено, що застосований ТОВ «СІДКО Україна» метод трансфертного ціноутворення (порівняльної неконтрольованої ціни) є недоцільним, як і не спростовано законність використання ТОВ «СІДКО Україна» експертних висновків Чернігівської торгово-промислової палати;
- доводами контролюючого органу не спростовано розрахунки, зроблені позивачем при зіставлені ціни експортних операцій із ринковим діапазоном з використаних джерел інформації обраних позивачем при застосуванні методу порівняльної неконтрольованої ціни до контрольорваних операцій. 
- в акті перевірки відсутній аналіз зіставлення комерційних та фінансових умов операцій, визначений ст. 39.2.2. Податкового кодексу України;
- контролюючий орган необгрунтовано провів порівняння діапазону рентабельності ТОВ «СІДКО Україна» з іншими підприємствами.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що контролюючий орган має право застосувати інший метод лише за умови обґрунтування його більшої точності та належного доведення цього факту, чого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області не здійснено.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції здійснив оцінку поданих сторонами доказів у їх сукупності, навів мотиви прийнятого рішення та дійшов висновків, які ґрунтуються на встановлених обставинах справи.
Сам по собі факт незгоди апелянта з оцінкою доказів чи з правовими висновками суду не може свідчити про порушення вимог статей 90 та 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно з п.1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі №620/7223/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Постанова складена в повному обсязі 16 березня 2026 року.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Т.Р.Вівдиченко

О.В.Карпушова