ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1719/26 Справа № 204/10467/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М.,
за участю секретаря – Піменової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 жовтня 2025 року про забезпечення позову
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Лілія Дмитрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Галушка Оксана Володимирівна, про визнання недійсними правочинів, задоволення вимог іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки, –

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2025 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Лілія Дмитрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Галушка Оксана Володимирівна, про визнання недійсними правочинів, задоволення вимог іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки.

07 жовтня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення заборони державним реєстраторам, реєстраційним службам, нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, вчиняти будь-які реєстраційні дії, що пов`язані з відчуженням та/або зміною власника нерухомості, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію або про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо відчуження чи реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна: нежитлове приміщення № 1 на І поверсі поз. 1-5, яке складається з: 1-комора, 2-приміщення, 3-підсобка, 4-санвузол, 5-приміщення, загальною площею 127,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2594559412020), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення № 1а на І поверсі поз. 1, на ІІ поверсі поз. 2, яке складається з: 1-сходи, 2-приміщення, загальною площею 140,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2594581112020), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- встановлення заборони ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, що спрямовані на відчуження у будь-який спосіб, в т.ч., але не виключно, шляхом продажу, дарування, міни, звернення стягнення у позасудовий спосіб або на торгах (аукціонах), внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в т.ч., але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомого майна чи її частини – нежитлового приміщення № 1 на І поверсі поз. 1-5, яке складається з: 1-комора, 2-приміщення, 3-підсобка, 4-санвузол, 5-приміщення, загальною площею 127,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2594559412020), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлового приміщення № 1а на І поверсі поз. 1, на ІІ поверсі поз. 2, яке складається з: 1-сходи, 2-приміщення, загальною площею 140,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2594581112020), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтовувалась тим, що 22 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNZ0GK00000062 про надання кредиту у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на строк до 23 лютого 2017 року в розмірі 18 000,00 доларів США на купівлю квартири. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № DNZ0GK00000062 від 22 лютого 2007 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 22 лютого 2007 року було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1056. В іпотеку надано нерухоме майно, а саме: у житловому будинку літ. В-1 квартира АДРЕСА_2 , та складається із: 1-коридор, 2-кухня, 3, 4 житлові, 5-санвузол. Житлова площа – 20,9 кв.м, загальна площа – 38,7 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22 лютого 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. та зареєстрованого в реєстрі № 1047. Цільове призначення предмету іпотеки – жила нерухомість. Сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 116 150,00 грн. В цей же день, тобто 22 липня 2007 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. накладено заборону відчуження зазначеного в договорі іпотеки майна: квартира, у житловому будинку літ. В-1 квартира АДРЕСА_3 , до припинення договору іпотеки. Реєстраційний номер обтяження № 4540049. Також, 22 липня 2007 року зареєстровано в Державному реєстрі іпотек обтяження № 4800080. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредит у межах узгодженого сторонами кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку. В порушення відповідних умов договору та приписів законодавства ОСОБА_2 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, не сплатила заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості. На час звернення до суду з позовом у позичальника наявна непогашена заборгованість, зобов`язання не виконані, чим порушуються права позивача. Станом на 22 вересня 2025 року за кредитним договором № DNZ0GK00000062 від 22 лютого 2007 року рахується заборгованість в розмірі 62 026,93 доларів США.

Позивач зазначав, що випадково дізнався, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року у справі № 2-1554-2011 задоволено позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про припинення права власності та визнання права власності на нову будівлю. Припинено право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 . Припинено право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4 , та визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із: сходи № 1, комора № НОМЕР_1 , приміщення № 3, підсобка № 4, санвузол № НОМЕР_2 , приміщення № 6, приміщення № 7. Згідно ухвали суду від 21 серпня 2013 року загальна площа приміщення 267,4 кв.м.

Вказане рішення було оскаржено АТ КБ «ПриватБанк» в апеляційному порядку та постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року було задоволено апеляційну скаргу Банку, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року у справі № 2-1554-2011 скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про припинення права власності та визнання права власності на нову будівлю – відмовлено.

11 вересня 2013 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення відчужив ОСОБА_4 нежитлове приміщення № 1, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 . Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д., зареєстровано в реєстрі за № 1323.

18 лютого 2022 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення відчужив ОСОБА_1 та ОСОБА_5 нежитлове приміщення № 1, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 . Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Галушка О.В., зареєстровано в реєстрі за № 444. Покупці набули у власність дане приміщення по частці.

02 червня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали договір про поділ нерухомого майна. Згідно договору припинилося право спільної часткової власності на нежитлове приміщення № 1, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

У власність ОСОБА_1 перейшло нежитлове приміщення № 1 на 1 поверсі поз. 1-5, яке складається із: 1-комора, 2-приміщення, 3-підсобка, 4-санвузол, 5-приміщення, загальною площею 127,3 кв.м.

У власність ОСОБА_5 перейшло нежитлове приміщення № 1а на 1 поверсі поз. 1, на другому поверсі поз. 2, яке складається із: 1-сходи, 2-приміщення, загальною площею 140,1 кв.м.

АТ КБ «ПриватБанк» як іпотекодержатель вищезазначеного майна переданого в іпотеку, не надавав будь-якої згоди на розпорядження іпотекодавцем предметом іпотеки.

Вбачається, що ОСОБА_2 , як іпотекодавець, в порушення Закону України «Про іпотеку» та умов договору іпотеки, зокрема пунктів 12.1, 14 незаконно здійснила відчуження та розпорядилася предметом іпотеки без письмової згоди іпотекодержателя.

Враховуючи, що спірне нерухоме майно без згоди Банку неодноразово відчужувалося, існує очевидна небезпека відчуження спірного нерухомого майна та заподіяння шкоди правам та інтересам іпотекодержателя АТ КБ «ПриватБанк», оскільки строк виконання зобов`язань ОСОБА_2 настав 23 лютого 2017 року, тому ОСОБА_1 та ОСОБА_5 можуть відчужувати даний об`єкт нерухомості з метою уникнення звернення стягнення на нього, тому є підстави для забезпечення позову з метою недопущення подальшого відчуження нерухомого майна.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 жовтня 2025 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову – задоволено.

В порядку забезпечення позову накладено заборону державним реєстраторам, реєстраційним службам, нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, вчиняти будь-які реєстраційні дії, що пов`язані з відчуженням та/або зміною власника нерухомості, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію або про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо відчуження чи реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна:

- нежитлове приміщення № 1 на І поверсі поз. 1-5, яке складається із: 1-комора, 2-приміщення, 3-підсобка, 4-санвузол, 5-приміщення, загальною площею 127,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2594559412020), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення № 1а на І поверсі поз. 1, на ІІ поверсі поз. 2, яке складається із: 1-сходи, 2-приміщення, загальною площею 140,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2594581112020), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

В порядку забезпечення позову заборонено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, що спрямовані на відчуження у будь-який спосіб, в т.ч., але не виключно, шляхом продажу, дарування, міни, звернення стягнення у позасудовий спосіб або на торгах (аукціонах), внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в т.ч., але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомого майна чи її частини – нежитлового приміщення № 1 на І поверсі поз. 1-5, яке складається із: 1-комора, 2-приміщення, 3-підсобка, 4-санвузол, 5-приміщення, загальною площею 127,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2594559412020), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлового приміщення № 1а на І поверсі поз. 1, на ІІ поверсі поз. 2, яке складається із: 1-сходи, 2-приміщення, загальною площею 140,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2594581112020), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У поданій 24 жовтня 2025 року апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що позивачем не доведено існування реальної загрози невиконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, відповідачі не мали і не мають наміру продавати спірні приміщення. Позивачем у заяві не зазначено причини, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов, а також обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зокрема, що у разі, якщо позов не буде забезпечено, то це порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1 , просив її залишити без задоволення, через те, що обставини якими апелянт обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про отримання документів в Електронному суді.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNZ0GK00000062 про надання кредиту у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на строк до 23 лютого 2017 року в розмірі 18 000,00 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № DNZ0GK00000062 від 22 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 22 лютого 2007 року було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1056. В іпотеку передано нерухоме майно, а саме: у житловому будинку літ. В-1 квартира АДРЕСА_2 , та складається із: 1 - коридор, 2-кухня, 3, 4 житлові, 5-санвузол. Житлова площа – 20,9 кв.м, загальна площа – 38,7 кв.м.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року у цивільній справі № 2-1554-2011 задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про припинення права власності та визнання права власності на нову будівлю. Припинено право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 . Припинено право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4 , та визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , яке складається із: сходи № 1, комора № НОМЕР_1 , приміщення № 3, підсобка № 4, санвузол № НОМЕР_2 , приміщення № 6, приміщення № 7. Згідно ухвали суду від 21 серпня 2013 року виправлено описки та встановлено загальну площу приміщення 267,4 кв.м.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року було задоволено апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року у справі № 2-1554-2011 скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про припинення права власності та визнання права власності на нову будівлю – відмовлено.

11 вересня 2013 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення відчужив ОСОБА_4 нежитлове приміщення № 1, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площа приміщення 267,4 кв.м. Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 1323.

У подальшому 18 лютого 2022 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення відчужив ОСОБА_1 та ОСОБА_5 кожному по частці, нежитлове приміщення № 1, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 267,4 кв.м. Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Галушка О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 444.

02 червня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали договір про поділ нерухомого майна. Договір про поділ нерухомого майна було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Галушка О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 826.

Згідно договору припинилося право спільної часткової власності на нежитлове приміщення № 1, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 :

У власність ОСОБА_1 перейшло нежитлове приміщення № 1 на І поверсі поз. 1-5, яке складається із: 1-комора, 2-приміщення, 3-підсобка, 4-санвузол, 5-приміщення, загальною площею 127,3 кв.м;

У власність ОСОБА_5 перейшло нежитлове приміщення № 1а на І поверсі поз. 1, на ІІ поверсі поз. 2, яке складається із: 1-сходи, 2-приміщення, загальною площею 140,1 кв.м.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір, предметом якого є нежитлові приміщення № 1 та № 1а, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , тому, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення у вищевказаний спосіб виконання ймовірного судового рішення, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову позовним вимогам у цій справі, оскільки, невжиття заходу забезпечення позову може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення цього позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову по суті – це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Згідно з частинами першою-другою статті 149 ЦПК Україні суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. 

Позов, зокрема, забезпечується забороною вчиняти певні дії (пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК України).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, – навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, провадження № 14-88цс20).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2024 року у справі № 405/2886/23 (провадження № 61-13530св23) зазначено, що:

«Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку. Під час вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 201/9686/23».

Як вбачається з наданої позивачем на підтвердження вимог заяви про забезпечення позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 428888000 від 28 травня 2025 року, ОСОБА_1 на підставі договору про поділ нерухомого майна від 02 червня 2022 року, серія та номер: 826, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Галушка О.В., набув право власності на нежитлове приміщення № 1 на І поверсі поз. 1-5, яке складається із: 1-комора, 2-приміщення, 3-підсобка, 4-санвузол, 5-приміщення, загальною площею 127,3 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 428889646 від 28 травня 2025 року, ОСОБА_5 на підставі договору про поділ нерухомого майна від 02 червня 2022 року, серія та номер: 826, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Галушка О.В., набула право власності на нежитлове приміщення № 1а на І поверсі поз. 1, на ІІ поверсі поз. 2, яке складається із: 1-сходи, 2-приміщення, загальною площею 140,1 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Врахувавши обґрунтованість ризиків невиконання можливого рішення суду, та те, що вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створює невиправданих обмежень відповідачу в його правах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову.

Встановлений судом спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та буде достатнім інструментом забезпечення ефективності судового захисту, забезпечить баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що обраний судом першої інстанції вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами існує спір щодо нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень № 1 та № 1а, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 .

При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що заборона будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження спірного нерухомого майна не позбавляє права володіння та користування цим майном, а лише гарантує збереження права власності на нього до ухвалення рішення суду по суті спору.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що забезпечення позову в цій справі не порушує права користування нерухомим майном, а фактично встановлює заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цього майна, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі про те, що у заяві про забезпечення позову не вказано наявність реальних ризиків істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, – колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Аргумент апеляційної скарги стосовно обґрунтованості позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується під час розгляду заяви про забезпечення позову, оскільки при розгляді питань про забезпечення позову суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Однак, колегія суддів зауважує, що у разі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням щодо скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не вирішено питання стосовно зустрічного забезпечення, не може слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, оскільки реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Оскаржувана ухвала не впливає на матеріальний стан відповідачів.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для забезпечення позову у цій справі, безпідставності застосування заходів забезпечення позову є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, –

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 жовтня 2025 року про забезпечення позову – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 25 лютого 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 27 лютого 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.О. Макаров

М.М. Пищида