Справа № 199/11286/25
(2-др/199/26/26) 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України

23 березня 2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра
у складі: головуючого судді   Якименко Л.Г.
за участю секретаря   Попружко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1  про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06.03.2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задоволено частково.
Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про стягнення судових витрат, у якій просила стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 гривень.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись в установленому законом порядку.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись в установленому законом порядку.
Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06.03.2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задоволено частково.
Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про стягнення судових витрат, у якій просила стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 гривень.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати;
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (ст. ст. 12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до договору про надання правової допомоги № 237, платіжної інструкції №81 від 07.03.2026, відповідач сплатив адвокату 15000,00 гривень.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 січня 2019 року в справі №910/15944/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Перевіривши матеріали справи та враховуючи, що розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, а також те, що позовні вимоги були задоволені частково, тому суд вважає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень відповідатимуть критеріям пропорційності задоволеним позовним вимогам, реальності таких витрат, розумності їхнього розміру з урахуванням усіх вищевказаних обставин справи.

Керуючись ст.ст. 137, 142, 257, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині – відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя      Л.Г. Якименко