Справа № 344/21397/25
Провадження № 22-ц/4808/405/26
Провадження № 22-ц/4808/406/26
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р. 
Суддя-доповідач Мальцева 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Мальцевої Є.Є.
суддів: Девляшевського В.А, Луганської В.М,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Римарука Юрія Ігоровича на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року та додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У грудні 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що сторони перебували в шлюбі, в якому народилась донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб рішенням суду від 06.03.2025 року розірвано. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09.09.2025 року стягнуто з відповідача на утримання доньки та дружини аліменти. Після розірвання шлюбу батько перестав цікавитись та дбати про дитину.
Мати самостійно дбає про здоров`я та розвиток дитини, забезпечує належний рівень утримання, навчання та додаткові заняття, які для дівчинки є необхідними.
Дівчинка має встановлену інвалідність з 13.07.2017 до досягнення повноліття у зв`язку з двобічною глухотою. Дитині були встановлені кохлеарні імпланти, що дозволяє дитині нормально спілкуватись. Імпланти потребують заміни деталей, систематичного ремонту, регулярного обслуговування, які мають проводитись спеціалізованим підприємством з обслуговування медтехніки, регулярної заміни джерела живлення ( батарейки). Відповідно до ремонтного листа ТОВ « Кінд інтерслух Київ» вартість ремонту зламаних кріплень мікрофонів коштувала 20 679 грн. Відповідно до інвойсу MED EL вартість одного з елементів імплантації становить 458 EUR. У наслідок двобічної глухоти дитина має порушення мовлення. Дівчинка регулярно, два рази на тиждень займається в логопеда, на теперішній час вартість одного заняття – 600 грн. Для забезпечення належного рівня освіти, підтримання успішності в школі, дитина відвідує індивідуальні заняття з англійської мови, вартість такого – 250 грн./45 хв. Дитина займається три рази в тиждень.
Відтак, для забезпечення комфорту, індивідуального підходу, більшого контролю за перебуванням дівчинки в колективі дітей – дорослими, дитина з першого класу навчається в приватній  школі ТОВ «Приватний ліцей «УНІКУМ». Вибір навчального закладу на момент поживання батька із сім`ю був узгоджений між батьками, і батько оплачував за навчання нарівні з матір`ю, тобто погоджувався із особливим підходом до дитини з її потребами, пов`язаними з вродженою глухотою.
Витрати на навчання підтверджуються квитанціями від 05.09.2024 - на суму 9856 грн., 04.12.2024 – 11256 грн, 30.12.2024 – 11411 грн, 01.03.2025 – 12285грн., 28.03.2025 – 12285грн., 30.04.2025 - 8400 грн., 29.05.2025 – 10000 грн., 26.07.2025 – 8400грн., 06.08.2025 – 8 400грн., 01.09.2025 – 10000 грн., 30.09.2025 – 10 000 грн., 11.10.205 – 11 500грн., квитанціями на харчування від 30.04.2025 – на суму 3300 грн., - 29.05.2025 – 750грн, 06.07.2025 – 3450 грн., 06.08.2025 – 3000 грн., 01.09.2025 – 3150грн., 30.09.2025 – 2150 грн., відповідно до ремонтного листа ТОВ «Кінд інтерслух Київ» вартість ремонту зламаних кріплень мікрофонів коштувала 20 679 грн., відповідно до інвойсу MED EL вартість одного з елементів системи імплантації становить 458 евро, що на день звернення до суду по курсу НБУ становить – 22391 грн (48.89 грн. Х 485). Згідно довідок від репетитора англійської мови дитина займається тричі на тиждень по 250 грн одне заняття, заняття в логопеда коштує 600 грн, проводиться два рази на тиждень Від вересня 2024 року до листопада 2025 року є 56 тижнів, відповідно з англійської мови відбулось 165 занять що коштували 41 250 грн., та з логопедом 110 занять, що коштували 66 000 грн. Загальна сума становить 289 913 грн. З урахуванням ст. 185 СК з відповідача підлягає стягненню 144 956 грн.
Просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь додаткові витрати на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 144 956 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 в сумі 67 236 гривень.
У іншій частині вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.
Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 січня 2026 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Римарука Ю.Г. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 2 500 гривень.
Не погодившись з рішеннями суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Римарук Ю.І. безпосередньо до апеляційного суду через систему «Електронний суд» , подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року скасувати та відмовити у задоволенні позову, додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 січня 2026 року змінити та задовольнити заяву в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведені витрати, які сум вважав належно підтвердженими. 
Так, ремонтний лист на суму 20 679 грн. від 06.11.2024 не підтверджує здійснення витрат саме позивачем ОСОБА_2 та за її кошти. Хоча ОСОБА_2 могла звертатись в інтересах дитини, однак так само міг звертатись і батько ОСОБА_1 ; вказівка на реквізити особи, що здає мовний процесор у ремонт, жодним чином не підтверджує здійснення таких витрат саме цією особою. У долученому ремонтному листі лише підтверджено вартість ремонту та підтверджено сплату на момент повернення речі, належність пристрою дитині. В той же час позивачем не долучено ні платіжної інструкції, ні касового чеку, таким чином встановити особу та походження коштів, за рахунок яких оплачено ремонт, встановити неможливо, а рішення суду не може ґрунтуватись на ймовірності чи припущеннях, що особа, яка вказана замовником ремонту, сплачувала вказану послугу
Крім того, у рішенні встановлено наявність двох договорів щодо навчання дитини у приватному навчальному закладі: від 05.04.2023 та від 27.05.2025. Вказує, що договір від 05.04.2023 року укладено та підписано позивачем ОСОБА_2 , у заяві на отримання послуг вказано довірених осіб: батька ОСОБА_1 та бабу ОСОБА_6 .. В той же час до позову долучено договір б/н, датою підписання вказано 27.05.2025 року, у долученій заяві на отримання послуг батько відсутній у переліку довірених осіб. У матеріалах справи наявні повідомлення та згода довіреної особи: датована 05.04.2023 від матері ОСОБА_2 , від 27.05.2025 від баби ОСОБА_6 , в той же час подібні заяви від батька відсутні, в тому числі за 2023 рік. Крім того слід додати, що вказаний другий договір укладено ОСОБА_2 після розірвання шлюбу, в тому числі після припинення спільного проживання сторін, що виключає можливість наявності у батька інформації про укладення такого договору та його істотні умови, в тому числі вартість освітніх послуг. У матеріалах справи наявна лише одна квитанція про оплату за навчання, датована 30.10.2024 року, тобто під час навчального року, який передував укладенню договору від 27.05.2025 року. Враховуючи вищевказане, позовна заява ОСОБА_2 не підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, ухвалою від 02.12.2025 року судом безпідставно прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 та відкрито провадження у справі, оскільки направлена відповідачеві позовна заява не підписана ОСОБА_2 , у поштовому відправленні відсутні докази, на які посилається позивач, крім того у примірнику заяви, що надіслано відповідачеві, відсутні посилання на документи, що підтверджують повноваження представника позивача.
Щодо додаткового рішення, вказує, що суд без відповідного клопотання іншої сторони за власною ініціативою вирішив питання про розподіл судових витрат навіть без урахування співвідношення заявленого розміру відносно розміру задоволених позовних вимог ОСОБА_2 .. Витрати відповідача на правову допомогу, пов`язані з розглядом справи, є пропорційними до предмета спору з урахуванням ціни позову. Зі змісту відзиву на позовну заяву та рішення від 29.12.2025 року вбачається, що практично всі заперечення відповідача були враховані для недопущення ухвалення безпідставного рішення суду щодо значної частки позовних вимог ОСОБА_2 .. Відповідач по справі ОСОБА_1 не вчиняв дій щодо ускладнення розгляду справи або створення будь-якого роду перешкод, вчасно надав заперечення, забезпечив наявність представника у судове засідання, тому вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є цілком обґрунтованим та відповідає обсягу виконаної роботи та цінам на аналогічні послуги. Просить задовольнити заяву про стягнення витрат на правову допомогу у повному розмірі – 20 000 грн.

На адресу апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу не надходив. 
Відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута справа про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.
Оскільки предметом даного позову є стягнення додаткових витрат на дитину, тому справу може бути розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в силу вимог закону.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до наступного.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Судом першої інстанції встановлено, що у  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_5 .
Шлюб між сторонами розірвано 06.03.2025 за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/1837/25, яке набрало законної сили 10.04.2025. З позовом звертався ОСОБА_1 31.01.2025.
Згідно із рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/6876/25 від 09.09.2025, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду 02.12.2025, позов ОСОБА_2 задоволено: вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_5 в розмірі 6 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 16.04.2025, а також на утримання ОСОБА_2 у розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та продовжуючи стягнення на весь період інвалідності ОСОБА_2 .
Відповідно до медичного висновку №114/2, від 13.07.2017, консультаційного висновку спеціаліста від 11.07.2017, ОСОБА_5 , має встановлену інвалідність дитини до 18 років у зв`язку з двобічною глухотою. Глухота дитини загрожує формуванню затримки чи порушення розвитку мовлення, мовленнєвих навичок та когнітивних здібностей. Дитині встановленні кохлеарні імпланти, що також встановлено рішенням суду.
Так, згідно із ремонтним листом ТОВ « Кінд Інтерслух Київ» ОСОБА_2 здала у ремонт мовний процесор Sonnet сірий, НОМЕР_1 . Користувач ОСОБА_3 . Зламане кріплення. Дата прийому в ремонт 27.05.2024. Заміна на SN 014330, який 25.09.2024 повернуто. Отримано мовний процесор 06.11.2024 ОСОБА_7 . Сума ремонту 20 679 грн. сплачено. 
Разом з тим, згідно із рахунком-фактурою ( інвойс ТОВ « Кінд Інтерслух Київ», 12463532) від 04.09.2024, на ім`я ОСОБА_8 поставлений мовний процесор Sonnet сірий, №091535, ціна 458 Євро. Інвойс додано на іноземній мові. (а.с.10).
05.04.2023 між ТОВ «Приватний ліцей «Унікум» м. Києва та ОСОБА_2 укладено договір №5/04-23 ф про надання освітніх послуг для дитини ОСОБА_5 , про що також свідчить заява на отримання послуг. Відповідно до п. 6.4.4 замовник сплачує закладу по 7500 грн. зокрема по 05.05.2024. А 06.2024 замовник має право підписати додаткову угоду з можливими змінами та пролонгацією договору.
Відповідно до довідки ТОВ «Приватний ліцей « Унікум» м. Києва від 18.02.2025 №7/02-03, що видана ОСОБА_2 її донька ОСОБА_5 навчається у 2-му класі вказаного закладу.
У подальшому 27.05.2025 позивач продовжила таке навчання доньки за договором. Загальна вартість за навчальний рік становить 100 000 грн. ( п. 5.1. договору), зокрема з оплатами до 05.05.2026 по десять платежів з можливістю пролонгації ( п. 6.4.3.- 6.4.4).
Відповідно до довідки, підписаної логопедом ОСОБА_9 , без зазначення дати, будь-яких реквізитів, видана ОСОБА_5 про те, що вона має порушення мовлення та потребує тривалої логопедичної корекції. Допомогу отримує у приватного логопеда ОСОБА_10 систематично. Вартість одного заняття – 600 грн.
Згідно із розпискою від 18.02.2025, що видана ОСОБА_5 , що вона відвідує індивідуальні заняття з англійської мови 3 рази на тиждень, вартість одного заняття 45 хв. послуги надає приватний репетитор Олійник Д.Р.
Так, згідно із скріншотами квитанцій про переказ коштів до Приватного ліцею Унікум, ТОВ, де коментарем від відправника зазначено ОСОБА_2 , батьківська плата за навчання, надання освітніх послуг ОСОБА_4 , зокрема : 05.09.2024 на 9 856 грн., 04.12.2024 – 11 256 грн., 30.12.2024 – 11 411 грн., 11.10.2025 на 11 500 грн., 01.03.2025 на 12 285 грн., 28.03.2025 на 12 285 грн., 30.04.2025 на 8 400 грн., 06.07.2025 на 8 400 грн., 06.08.2025 на 8 400 грн., 01.09.2025 на 10 000 грн., 30.09.2025 на 10 000 грн., що в загальному становить 113 793 грн. А також окремо плата за харчування у такому закладі за квитанціями від : 30.04.2025 – 3 300 грн., 29.05.2025 на 750 грн., 06.07.2025 на 3450 грн., 06.08.2025 на 3 000 грн., 01.09.2025 на 3 150 грн.,, 30.09.2025 на 2 550 грн., що становить 16 200 грн.
Разом з тим, як вбачається із рішень суду у справі №№ 344/6876/25, ОСОБА_1 є особою працездатного віку, займає посаду завідувача відділення щелепно-лицевої хірургії, лікар-стоматолог-хірург КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради». За квітень заробітна плата останнього становила 42732,35 грн. За травень 2025 року заробітна плата становила 21 580,49 грн; за червень 2025 року нарахована заробітна плата становила 27967,11 грн. Крім того, згідно з витягами з Єдиного державного реєстру стосовно зареєстрованих ТЗ, за відповідачем зареєстровані транспортні засоби Honda E NS1, KTM 390 DUKE, TESLA MODEL Y та садовий будинок.
Згідно із рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.04.2012 у справі №0907/2-5153/2011 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 стягуються аліменти на дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі усіх видів доходу щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні. (а.с.85-86)

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що як додаткові витрати позивача щодо ремонту мовного процесора на суму 20 679 грн так і витрати на навчання у приватному закладі на суму 113 793 грн, доведені, що в загальному становить - 134 472 грн. Виходячи із принципу рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і про стягнення додаткових витрат на дитину з відповідача в користь позивача в загальній сумі 67 236 грн. ( 134 472 / 2).
Щодо іншої частини позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то суду не надано належних доказів того, що вони були понесені та що вказані позивачем додаткові витрати на дитину були викликані особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України..
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції врахував реальний обсяг допомоги представника відповідача у суді, час витрачений на надання таких послуг (обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції та тривалість судових засідань), критерій реальності таких витрат, суд вважає, що заявлений представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним, завищеним та таким, що не відповідає складності справи та виконаних адвокатським об`єднанням робіт, обсягом наданих адвокатським об`єднанням послуг. З урахуванням категорії справи, часу витраченого адвокатом на підготовку відзиву на позовну заяву, заяви про розгляд справи без участі від 26.12.2025, участь у судовому засіданні, зокрема : 22.12.2025 з 10 год. 14 хв. 58 сек. по 10 год. 37 хв. 22 сек.; часткове задоволення позову, а також виходячи із засад об`єктивності, розумності, справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат, що понесені відповідачем на правничу допомогу саме в сумі 2 500 грн.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Із змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року оскаржується в частині задоволених позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 67 236 грн , а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскарженій частині.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши справу, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_2 посилалася на те, що донька має встановлену інвалідність з 13.07.2017 до досягнення повноліття у зв`язку з двобічною глухотою, що потребує додаткових витрат на її утримання.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.
Встановлено, що медична документація у справі об`єктивно підтверджує, що дитина потребує постійного медичного нагляду і лікування. Відповідно до медичного висновку №114/2, від 13.07.2017, консультаційного висновку спеціаліста від 11.07.2017, довідок, ОСОБА_5 , має встановлену інвалідність дитини до 18 років у зв`язку з двобічною глухотою. Глухота дитини загрожує формуванню затримки чи порушення розвитку мовлення, мовленнєвих навичок та когнітивних здібностей.
Дочка навчається у спеціалізованому освітньому закладі, що підтверджується довідкою ТОВ «Приватний ліцей « Унікум» м. Києва від 18.02.2025 №7/02-03 та 05.04.2023 між ТОВ «Приватний ліцей «Унікум» м. Києва та ОСОБА_2 укладено договір №5/04-23 ф про надання освітніх послуг для дитини ОСОБА_5 Відповідно до п. 6.4.4 замовник сплачує закладу по 7500 грн. зокрема по 05.05.2024. А 06.2024 замовник має право підписати додаткову угоду з можливими змінами та пролонгацією договору. Відповідно до п.6.6 в призначеннях платежу вказується період надання послуг.
Відповідно до квитанцій: від 05.09.2024 - на суму 9856 грн- призначення платежу за вересень 2024 року (а.с.29), 04.12.2024 – 11256 грн призначення платежу за грудень 2024 року навчання ОСОБА_2 ( а.с.30), 30.12.2024 – 11411 грн,призначення платежу за січень 2024 року навчання ОСОБА_2 (а.с.31) 01.03.2025 – 12285грн, призначення платежу за березень 2025 року навчання ОСОБА_2 (а.с.33)., 28.03.2025 – 12285грн, призначення платежу за квітень 2025 року навчання ОСОБА_2 (а.с.34)., 30.04.2025 - 8400 грн призначення платежу за навчання в ліцеї ОСОБА_2 (а.с.36)., 29.05.2025 – 10000 грн., 26.07.2025 – 8400грн., 06.08.2025 – 8 400грн, призначення платежу – за навчання ОСОБА_2 (а.с.36), 01.09.2025 – 10000 грн, призначення платежу оплата за навчання ОСОБА_2 (а.с.43), 30.09.2025 – 10 000 грн, призначення платежу оплата за навчання ОСОБА_2 (а.с.45)., 11.10.2025 – 11 500грн, призначення платежу оплата за навчання (а.с.32) , квитанціями на харчування від 30.04.2025 – на суму 3300 грн., - 29.05.2025 – 750грн, призначення платежу – плата за харчування ОСОБА_2 , 06.07.2025 – 3450 грн, призначення платежу харчування ОСОБА_2 , 06.08.2025 – 3000 грн., 01.09.2025 – 3150грн., 30.09.2025 – 2150 грн(а.с.37, 38,40 )
Таким чином, є доведеними витрати на навчання та харчування дитини в спеціалізованому у навчальному закладі за період з вересня 2024 року по вересень 2025 року.
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що договір укладено ОСОБА_2 після розірвання шлюбу, в тому числі після припинення спільного проживання сторін, що виключає можливість наявності у батька інформації про укладення такого договору та його істотні умови, в тому числі вартість освітніх послуг, оскільки позивачкою доведено фактично понесені витрати на навчання дочки, зумовлені хворобою, тобто додаткових витратах на дитину. Суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що у матеріалах справи наявна лише одна квитанція про оплату за навчання, датована 30.10.2024 року, оскільки спростовується вставленими обставинами справи.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 понесла витрати у розмірі 20 679 грн, що підтверджується ремонтним листом мовного процесора Sonnet сірий, SN №091535ТОВ від « Кінд Інтерслух Київ». Дата прийому в ремонт 27.05.2024. Заміна на SN 014330 (а.с.9).
Згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні містити обов`язкові реквізити (назву документа, дату складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру, підписи відповідальних осіб тощо). Ремонтний лист ТОВ «КіндІнтерслух Київ» містить відомості щодо дати прийому в ремонт 27.05.2024 року, об`єкт ремонту- мовний процесор Sonnet сірий 091535, підпис спеціаліста сервісу ОСОБА_13 та відомості щодо вартості ремонту 20 679 грн та здійсненя слати цієї суми 06.11.2024 року. За умови наявності таких відомостей ремонтний лист є первинним документом, що підтверджує факт здійснення господарської операції — виконання ремонтних робіт та їх вартість.
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що вказівка на реквізити особи, що здавала мовний процесор у ремонт, жодним чином не підтверджує здійснення таких витрат саме цією особою, а оплату міг провести і відповідач, оскільки апелянтом не доведено понесення таких витрат на ремонт мовного процесора Sonnet сірий, SN №091535ТОВ, при цьому останній не заперечує, що такий апарат належить його дочці і необхідний їй у зв`язку з глухотою. 
Таким чином, рішення суду першої інстанції в цій частині не викликає сумніву, оскільки судом саме у відповідності норм статей 263-264 ЦПК України проаналізовані надані докази, їм надана об`єктивна правова оцінка, застосовані відповідні норми матеріального права.
Доводи апеляційної скарги про недоведеність вимог позивача про стягнення понесених додаткових витрат на дитину ні на чому не ґрунтуються, докази позивача не спростовані, а скарга в цій частині зводиться до вимог переоцінки апеляційним судом доказів по справі на користь відповідача.

Доводи апеляційної скарги відповідача про порушення норм процесуального права під час відкриття провадження у справі не знайшли свого підтвердження. Посилання на те, що відповідачу не було надіслані додатки до позовної заяви, спростовується його відзивом на позовну заяву, в якому висловленні заперечення щодо всіх доводів позовної заяви та долучених додатків до позовної заяви. З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача безпосередньо приймав участь у розгляді справи, отже, у відповідача були усі можливості реалізації його процесуального права, якими він скористався на власний розсуд.

Щодо витрат на правову допомогу.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.
Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Так, у відповідності до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1, 2 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 4 зазначеної статті визначено, що розмір таких витрат має бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Частиною 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Вказане повністю кореспондується із принципом змагальності, адже кожна сторона повинна довести ті обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення.
Окрім того, наведене свідчить про те, що тягар доказування повністю покладається на ту сторону, котра заявила таку вимогу в суді, в той же час співмірність, обґрунтованість витрат на правничу допомогу, а також їх розмір необхідно підтвердити належними та допустимими доказами.
Наведене підтверджується правовою позицією, викладеною у постанові КГС ВС у справі № 922/2604/20 від 20 липня 2021 року. Зокрема, у вказаній справі Суд зазначив, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Аналогічні висновки щодо необхідності доказування суми судових витрат на професійну правничу допомогу, про відшкодування якої заявляє учасник справи, були також викладені у постанові ВП ВС від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові ОП КГС ВС від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Встановлено, що адвокат Римарук Ю.І. представляє інтереси ОСОБА_1 та для надання професійної правничої допомоги позивачу 04 грудня 2025 року укладено договір про надання правової допомоги №79/25(120-121).
У процесі розгляду справи в суді першої інстанції, адвокатом була виконана наступна робота: консультація з клієнтом, підготовка та подання відзиву, участь в судових засідань. 
Пунктом 3.1 договору та додаткової угоди до угоди №1 передбачено, що за надання послуг адвокатом, клієнт сплачує гонорар за ведення справи в сумі 20 000 грн (а.с.123).
Згідно акту щодо надання юридичних послуг по договору №79/25 загальна сума гонорару за надані послуги становить20 000 грн (а.с.122).
Ухвалюючи додаткове рішення судом першої інтонації вірно враховано обставини справи, критерій реальності таких витрат, складність та виконану адвокатом роботу та з врахуванням принципу пропорційності задоволених позовних вимог стягнуто  2500 витрат на правову допомогу, обставин для задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу в розмір 20 000 грн не встановлено.
Колегія суддів в повній мірі погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскарженого рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Римарука Юрія Ігоровича залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року, додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 03 березня 2026 року. 

Судді      Є.Є. Мальцева
В.А. Девляшевський 
В.М. Луганська