КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2026 року Київ справа №320/396/26
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якому позивач просить суд: 
- визнати протиправним дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області вчинені в особі начальника Деснянського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Катерини Онищук, щодо складання та направлення висновку №186/2025 від 08.10.2025 року, за результатами службової перевірки оформлення паспорту громадянина України, на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог законодавства, для затвердження директору Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України Марії Гарник;
- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, вчинені в межах висновку №186/2025 від 08.10.2025 року, за результатами службової перевірки оформлення паспорту громадянина України, на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог законодавства; 
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області видалити внесену до інформаційної підсистеми «ФМ «Недійсні документи» ЄІАС УМП ДМС інформацію про визнання недійсним паспорта громадянина України у формі картки № НОМЕР_1 від 09.02.2023 року, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та проінформувати про таке видалення Адміністрацію Державної прикордонної служби України та Національну поліцію України; 
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області у подальшому утриматись від вчинення дій, наслідком яких буде (може бути) визнання недійсним та (чи) відмова в обміні паспорту громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з підстав, які були розглянуті і отримали судову оцінку у мотивувальній частині даного рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що начальником Деснянського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було здійснено службову перевірку підстав оформлення паспорту, за результатами якої складено висновок №186/2025 від 08.10.2025 року, відповідно до якого паспорт визнано таким, що оформлено з порушенням вимог законодавства, зокрема пункту 73 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, отже відповідно до підпункту 8 пункту 108 цього Порядку є недійсним і підлягає вилученню, анулюванню та знищенню. Внесено до інформаційної підсистеми «ФМ «Недійсні документи» ЄІАС УМП ДМС інформацію про визнання недійсним паспорта. Вжито заходів, відповідно до абзацу 3 пункту 113 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 N 302, щодо інформування Адміністрації Державної прикордонної служби України та Національної поліції протягом однієї доби про визнання недійсним паспорта. проведено службову перевірку підстав оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я позивача, відповідно до вимог пункту 91 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року № 152.
Як причину проведення службової перевірки і обґрунтування складеного за її результатами висновку, відповідачем використано отримані 29.05.2025 від Управління ДМС у Волинській області копії матеріалів іншої службової перевірки, розпочатої 03.02.2023 щодо оформлення 29.10.2008 Любомльським РВ УМВС України у Волинській області позивачу попереднього паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , в ході якої за наявними обліками (діючими/архівними) не встановлено заяву про видачу попереднього паспорта громадянина України. 
Виключено можливість належності позивача до громадянства України, набуття ним громадянства і документування попереднім паспортом без порушення вимог законодавства, а самого Позивача визнано неідентифікованою особою.
Зі вказаним рішенням позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав відзив на позовну заяву, де зазначив, що під час проведення перевірок за обліками інформаційної підсистеми «Заяви про видачу паспорта» ЄІАС УМП ДМС України виявлено відсутність заяви про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначає, що паспорт громадянина України № НОМЕР_1 оформлено 15.02.2023 Деснянським відділом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку з обміном паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , який 24.05.2023 рішенням УДМС у Волинській області визнано недійсним, рішення про оформлення паспорта громадянина України № НОМЕР_1 прийнято з порушенням вимог пункту 73 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302, особі, яку за результатами необхідних перевірок не ідентифіковано та факт належність до громадянства України не підтверджено . Враховуючи вищевикладене, ЦМУ ДМС правомірно затверджено висновок № 186/2025 від 08.10.2025. За встановлених обставин, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області не вбачає правових підстав для визнання протиправними дії ЦМУ ДМС вчинені в межах висновку №186/2025 від 08.10.2025 року, за результатами службової перевірки оформлення паспорту громадянина України, на ім`я ОСОБА_1 .
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , оформлений 29.10.2008 Любомльським РВ УМВС України у Волинській області.
30.12.2008 на ім`я ОСОБА_1 видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 з терміном дії з 30.12.2008 по 30.12.2018.
27.06.2022 надіслано запит № 8026/2364-22 до Любомльського відділу УДМС у Волинській області щодо підтвердження документування позивача паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 . 
28.06.2022 до Деснянського відділу надійшла відповідь Любомльського відділу від 28.06.2022 № 0721/211-22, у якій зазначено про проведення додаткової службової перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перевірки набуття громадянства України заявником. 05.08.2022 Деснянським відділом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України на підставі підпункту 3 пункту 100 Порядку, оскільки дані отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію. 
05.08.2022 до Управління (Центр) НАП Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації передано повідомлення № 8026-960.2-22 про відмову в оформленні паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , для подальшого вручення заявнику.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Деснянського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 05.08.2022 про відмову в оформленні паспорта громадянина України ОСОБА_1 .
Зобов`язано Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Деснянського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області здійснити обмін паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Зобов`язано Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Деснянського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області здійснити оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
31.01.2023 позивач вдруге звернувся до Управління (Центр) НАП Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі № 320/7231/22.
Адміністратором Управління (Центр) НАП Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації сформовано заяву-анкету № 8639554 від 31.01.2023 щодо оформлення паспорта громадянина України по досягненню 45-ти річного віку на підставі наданого рішення Київського окружного адміністративного суду на ім`я ОСОБА_1 . 
Відповідно до вимог пунктів 71-73, 75 Порядку розгляд заяви-анкети №8639554 та перевірки за обліками направлено запити: до ВОМІРМП УДМС України у Волинській області від 01.02.2023 №8639554 щодо підтвердження реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , до Любомльського відділу УДМС України у Волинській області від 01.02.2023 № 8026/430-23 щодо підтвердження належності особи до громадянства України та надання копії довідки про реєстрацію особи громадянином України за наявності на ім`я ОСОБА_1 . 
03.02.2023 до Деснянського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надійшла відповідь від Любомльського відділу УДМС України у Волинській області про проведення додаткової службової перевірки щодо надання інформації про набуття громадянства України та отримання довідки про реєстрацію особи громадянином України на ім`я ОСОБА_1 . Згідно надісланої УДМС України у Волинській області копії висновку службової перевірки щодо оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 , з порушенням вимог законодавства встановлено, що під час здійснення перевірки заяву про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , оформленого 29.10.2008 Любомльським РВ УМВС України у Волинській області на ім`я ОСОБА_1 , за наявними обліками (діючими/архівними) відповідного територіального підрозділу не встановлено. 
Перевіркою встановлено, що згідно запису на сторінці 110 у книзі обліку надходження і витрачання бланків паспортів, що велась Любомльським РВ УМВС України у Волинській області (період з 01.03.2007 по 25.08.2009 р.) на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 «у зв`язку з набуттям громадянства». 
Відповідно до обліків осіб Управління ДМС у Волинській області, що набули громадянство України, звернення щодо набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем Республіки Білорусь, не встановлено. 
Ураховуючи те, що відомості про зазначену особу, зокрема, щодо народження на території України, документуванням паспортом (паспортами) громадянина України/ громадянина України для виїзду за кордон, не встановлено, оформлення на його ім`я паспорта громадянина України вперше мало відбутися виключно через проходження процедури набуття громадянства України на підставі довідки про реєстрацію особи громадянином України.
Деснянським відділом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області здійснено службову перевірку підстав оформлення даного паспорту, а за її результатами складено висновок №186/2025 від 08.10.2025 року (далі - висновок), відповідно до якого: паспорт визнати таким, що оформлено з порушенням вимог законодавства, зокрема пункту 73 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, отже відповідно до підпункту 8 пункту 108 цього Порядку є недійсним і підлягає вилученню, анулюванню та знищенню. Внести до інформаційної підсистеми «ФМ «Недійсні документи» ЄІАС УМП ДМС інформацію про визнання недійсним паспорта; вжити заходів, відповідно до абзацу 3 пункту 113 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, щодо інформування Адміністрації Державної прикордонної служби України та Національної поліції протягом однієї доби про визнання недійсним паспорта. Провести службову перевірку підстав оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я позивача, відповідно до вимог пункту 91 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року № 152. 
Після погодження ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області висновок було направлено для затвердження директору Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України.
В подальшому позивач виявив, що паспорт громадянина України у формі картки № НОМЕР_1 від 09.02.2023 року, оформлений Деснянським відділом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області на його ім`я (далі - паспорт), більше не відображається у його мобільному застосунку «Дія» та позначається, як недійсний, у веб сервісі перевірки дійсності документів розміщеному на сайті Державної міграційної служби.
Вважаючи дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склалась між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року №5492-VI (далі Закон №5492-VI) одним з документів, оформлення яких передбачається вказаним Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення є паспорт громадянина України.
Частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 14 вказаного Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється зазначеним Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Згідно з частиною першою статті 21 вказаного Закону паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
За приписами частин другої-четвертої Закону №5492-VI кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.
Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання вищезгаданої норми Закону №5492-VI Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 25 березня 2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України».
Абзацом четвертим пункту 1 такої постанови вирішено затвердити Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.
Пунктами 1-2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. №745; далі Порядок) встановлено паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
Підпунктами 6-7 пункту 6 передбачено, що обмін паспорта здійснюється у разі: якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).
За приписами пунктів 10-11 Порядку, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (далі - Центр).
Порядок взаємодії ДМС з Центром встановлюється шляхом укладення відповідних договорів згідно з вимогами статті 4 Закону України «Про захист персональних даних».
Порядок взаємодії територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС з центрами надання адміністративних послуг встановлюється шляхом укладення відповідних договорів згідно з вимогами статті 4 Закону України «Про захист персональних даних».
Згідно підпунктів 1-10 пункту 69 Порядку заявник подає для обміну паспорта такі документи: 1) паспорт, що підлягає обміну; 2) документи, що підтверджують обставини, у зв`язку з якими паспорт підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 4 і 6 пункту 6 цього Порядку); 3) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб); 5) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи; 6) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати; 7) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів): про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка (крім випадків, коли здійснюється обмін паспорта зразка 1994 року); про народження дітей - свідоцтва про народження дітей; про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з даними про РНОКПП, або повідомлення про відмову від його прийняття, або дані про РНОКПП, внесені до паспорта або свідоцтва про народження. Особа може пред`явити копію документа, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у тому числі в електронній формі, за умови наявності в територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта технічної можливості провести перевірку відповідності реєстраційних даних особи даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків в електронній формі інформаційно-телекомунікаційними засобами з використанням технічного та криптографічного захисту інформації відповідно до вимог законодавства з питань захисту інформації; 8) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби); 9) паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у тому числі строк дії якого закінчився (для особи, яка постійно проживає за кордоном, або яка постійно проживала за кордоном та повернулася на постійне проживання в Україну); 10) заяву про зняття з консульського обліку.
Згідно абзацу шістнадцятого пункту 69 Порядку у разі обміну паспорта, оформленого територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, заявник додатково подає всі наявні документи, у тому числі документи, що містять фотозображення особи, які дають змогу ідентифікувати таку особу.
Згідно пункту 71 Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення паспорта, вчиняє дії, передбачені пунктами 24-29, 32-34 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.
Вказана норма Порядку є відсильною, а тому з метою встановлення всіх її ознак слід звертатися до інших норм цього ж Порядку.
Так, пунктами 24-29 Порядку встановлено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.
У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.
Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в прийнятті документів.
Якщо під час прийому документів заявник надав паспорт, який, за даними відомчої інформаційної системи ДМС, визнано недійсним відповідно до пункту 108 цього Порядку, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта здійснює його вилучення в порядку, передбаченому пунктом 107 цього Порядку.
У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта із використанням кваліфікованого електронного підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (у тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів).
Після формування заяви-анкети працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта друкує її та надає заявнику для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей. Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.
У разі виявлення помилок в заяві-анкеті працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта вносить до неї відповідні виправлення.
Після перевірки заявник власним підписом підтверджує правильність внесених до заяви-анкети відомостей про особу. Якщо заявник через стійкі фізичні, психічні, інтелектуальні або сенсорні порушення не може підтвердити власним підписом правильність таких відомостей, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта робить відмітку про неможливість такого підтвердження та засвідчує правильність внесених до заяви-анкети відомостей про особу власним підписом.
Після перевірки заявником правильності внесених до заяви-анкети відомостей про особу заява-анкета перевіряється та підписується (із зазначенням дати, прізвища та ініціалів) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, який прийняв документи та сформував заяву-анкету.
Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта сканує із застосуванням засобів Реєстру до заяви-анкети документи, які подаються заявником. Оригінали документів (крім довідки про реєстрацію особи громадянином України, паспорта, що підлягає обміну, документів, що підтверджують сплату адміністративного збору) повертаються заявнику після оформлення заяви-анкети.
Паспорт, який подано для обміну (крім випадків, коли паспорт подається до дати закінчення строку його дії або в разі обміну паспорта зразка 1994 року за бажанням), анулюється працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС/уповноваженого суб`єкта шляхом пробивання двох отворів наскрізь на кожному аркуші, обкладинці документа у формі книжечки або в машинозчитуваній зоні документа у формі картки.
Згідно пунктів 32-34 Порядку, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС не пізніше наступного дня після надходження до розгляду документів перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.
У разі прийняття рішення про відмову в розгляді документів, прийнятих уповноваженим суб`єктом, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС не пізніше наступного робочого дня надсилає уповноваженому суб`єкту письмове повідомлення про відмову в їх розгляді із зазначенням підстав відмови з метою подальшого вручення заявнику.
У разі коли під час перевірки виявлено, що паспорт, який подано уповноваженому суб`єкту для обміну, визнано недійсним відповідно до пункту 108 цього Порядку, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС у рішенні про відмову інформує заявника про вилучення (у тому числі тимчасово) паспорта та необхідність звернення до уповноваженого суб`єкта для одержання довідки про його вилучення.
У разі надходження повідомлення територіального органу/територіального підрозділу ДМС про необхідність вилучення (у тому числі тимчасово) паспорта працівник уповноваженого суб`єкта вилучає паспорт в порядку, передбаченому пунктом 107 цього Порядку.
Заява-анкета, вилучений (у тому числі тимчасово) паспорт та акт про його вилучення передаються до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який прийняв відповідне рішення, на підставі акта приймання-передачі.
У відповідності до пунктів 72-74 Порядку, після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт.
Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.
Пошук в Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).
До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються заявником, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.
Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта вперше із застосуванням засобів Реєстру).
Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт у зв`язку з обміном паспорта зразка 1994 року і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.
Абзацом першим пункту 75 Порядку передбачено, що під час розгляду заяви-анкети для оформлення паспорта у зв`язку з обміном паспорта зразка 1994 року ідентифікація особи здійснюється за даними, що містяться в картотеках територіального органу ДМС та територіального підрозділу ДМС.
Пунктом 76 Порядку встановлено, у разі видачі паспорта, який підлягає обміну, іншим територіальним підрозділом ДМС для підтвердження видачі особі паспорта, який підлягає обміну, не пізніше наступного дня після приймання до розгляду заяви-анкети до такого територіального підрозділу ДМС надсилається запит за формою, встановленою МВС.
Згідно пунктів 79-82 Порядку, за результатами проведених перевірок, підтвердження факту видачі паспорта зразка 1994 року, ідентифікації особи працівник територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.
У разі коли паспорт зразка 1994 року був оформлений територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, територіальний підрозділ ДМС надсилає запити до відповідного територіального органу ДМС.
У разі коли картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до пункту 43 цього Порядку.
Встановлення особи в порядку, визначеному в абзаці третьому пункту 43 цього Порядку, проводиться в разі обміну паспорта у випадку, зазначеному в підпункті 5 пункту 6 цього Порядку.
За результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі паспорта зразка 1994 року, перевірки факту належності до громадянства України особи, яка набула громадянство України відповідно до статті 6 Закону України «Про громадянство України», працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС або його заступником, та приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.
Якщо за результатами проведення процедури встановлення особи її не було встановлено, приймається рішення про відмову в оформленні паспорта особі, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, із зазначенням підстав відмови.
Суд відзначає те, що вищезгаданим Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України чітко встановлено алгоритм дій, які повинні вчиняти працівники органу ДМС при здійсненні, зокрема, процедури оформлення паспорту у зв`язку із його обміном.
На підставі системного тлумачення вказаних норм Порядку суд висновує, що у випадку звернення особи до центру надання адміністративних послуг з метою отримання адміністративної послуги щодо оформлення паспорта громадянина України у зв`язку із його обміном, уповноважена особа такого центру, після перевірки повноти поданих заявником документів, відповідності їх оформлення вимогам законодавства та за відсутності підстав для відмови у прийнятті документів, формує анкету-заяву та надсилає таку анкету-заяву разом з відсканованими документами до органу ДМС, який обслуговує відповідний центр.
При цьому паспорт особи-заявника, який подано для обміну, анулюється шляхом пробивання двох отворів наскрізь на кожному аркуші, обкладинці документа у формі книжечки або в машинозчитуваній зоні документа у формі картки.
Надалі працівник органу ДМС здійснює перевірку повноти поданих заявником документів, відповідність їх оформлення вимогам законодавства та за відсутності підстав для прийняття рішення про відмову в розгляді документів, приймає документи до розгляду, розпочинає процедуру ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України, встановлену пунктами 71-81 Порядку.
За наслідком проведення таких заходів уповноважена особа органу ДМС приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.
Як встановлено судом, 29.10.2008 Любомльським РВ УМВС України у Волинській області було видано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .
У подальшому, 30.12.2008 на ім`я ОСОБА_1 видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 з терміном дії з 30.12.2008 по 30.12.2018.
Згідно листа УДМС України у Волинській області від 14.06.2022 №0701.2.3-4997/0701.1.2-22 відповідно до обліків Управління ДМС у Волинській області громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.10.2008 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 Любомльським РВ УМВС України у Волинській області.
Згідно листа Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 13.06.2022 №8010.13.2-15412/80.3-22 згідно бази даних ЄІАС УМП ДМС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , виданий 30.12.2008 терміном дії до 30.12.2018 (орган, що видав - 8099).
Адміністратором Управління (Центр) НАП Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації сформовано заяву-анкету № 8639554 від 31.01.2023 щодо оформлення паспорта громадянина України по досягненню 45-ти річного віку на підставі наданого рішення Київського окружного адміністративного суду на ім`я Раєвського Олександра Олександровича Деснянським відділом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області здійснено службову перевірку підстав оформлення даного паспорту, а за її результатами складено висновок №186/2025 від 08.10.2025 року (далі - висновок), відповідно до якого: паспорт визнати таким, що оформлено з порушенням вимог законодавства, зокрема пункту 73 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, отже відповідно до підпункту 8 пункту 108 цього Порядку є недійсним і підлягає вилученню, анулюванню та знищенню. Внести до інформаційної підсистеми «ФМ «Недійсні документи» ЄІАС УМП ДМС інформацію про визнання недійсним паспорта; вжити заходів, відповідно до абзацу 3 пункту 113 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, щодо інформування Адміністрації Державної прикордонної служби України та Національної поліції протягом однієї доби про визнання недійсним паспорта. Провести службову перевірку підстав оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я позивача, відповідно до вимог пункту 91 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року № 152.
Таким чином підставою для відмови позивачу у оформленні паспорта громадянина України стала відсутність заяви про видачу попереднього паспорта громадянина України та відсутність звернення щодо набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем Республіки Білорусь.
Суд звертає увагу, що процедура здійснення ідентифікації особи при оформленні паспорта громадянина України також є чітко врегульованою Порядком.
Так, знову ж таки системно аналізуючи норми Порядку суд відзначає, що ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру. У разі відсутності інформації в базах даних Реєстру щодо особи, на ім`я якої оформляється паспорт у зв`язку з обміном паспорта зразка 1994 року, ідентифікація такої особи здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.
Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі №320/396/26 було встановлено, що згідно листа Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 13.06.2022 №8010.13.2-15412/80.3-22 згідно бази даних ЄІАС УМП ДМС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , виданий 30.12.2008 терміном дії до 30.12.2018 (орган, що видав - 8099). В матеріалах справи були докази, що підтверджують, що в наявних даних обліку одного територіального органу ДМС наявна достовірна інформація про закордонний паспорт позивача з фотокарткою, а в іншому - про видачу йому паспорта громадянина України.
До того ж, доказів позбавлення позивача громадянства України чи належності позивача до громадянства буд-якої іншої країни судом з матеріалів справи не встановлено та відповідачем не надано.
Водночас, відповідачем не було надано доказів та судом не встановлено фактів, які б свідчили про подання позивачем під час оформлення паспорту громадянина України свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого він не мав права на отримання паспорту.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі №320/7231/22, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень не оскаржувалося, набрало законної сили у розумінні статті 295 КАС України – 27.01.2023 та є обов`язковим для виконання. 
Загально прийнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis або praejudicium – те, що стосується попереднього судового рішення) – це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі.
У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.
Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Такі висновки сформульовані в пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17.
Згідно з правовим висновком (позицією) преюдиція під час встановлення та перевірки обставин справи не має абсолютного характеру, оскільки відповідно до статті 2 КАС однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
Згідно з імперативними положеннями частини четвертої статті 9 КАС, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі, щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи; в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує, в першу чергу, тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення; принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору, а також з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Преюдиційно встановлені обставини не підлягають доказуванню. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не визначено законом.
Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, у якому відповідні обставини зазначені як установлені.
Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС.
Відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування встановлених обставин у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі №320/7231/22, що 29.10.2008 Любомльським РВ УМВС України у Волинській області було видано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 . У подальшому, 30.12.2008 на ім`я ОСОБА_1 видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 з терміном дії з 30.12.2008 по 30.12.2018. Згідно листа УДМС України у Волинській області від 14.06.2022 №0701.2.3-4997/0701.1.2-22 відповідно до обліків Управління ДМС у Волинській області громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.10.2008 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 Любомльським РВ УМВС України у Волинській області.
Згідно листа Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 13.06.2022 №8010.13.2-15412/80.3-22 згідно бази даних ЄІАС УМП ДМС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , виданий 30.12.2008 терміном дії до 30.12.2018 (орган, що видав - 8099).
Наявні в матеріалах справи докази підтвердили, що в наявних даних обліку одного територіального органу ДМС наявна достовірна інформація про закордонний паспорт позивача з фотокарткою, а в іншому - про видачу йому паспорта громадянина України. До того ж, доказів позбавлення позивача громадянства України чи належності позивача до громадянства буд-якої іншої країни судом з матеріалів справи не було встановлено та відповідачем не надано.
Водночас, відповідачем не було надано доказів та судом не встановлено фактів, які б свідчили про подання позивачем під час оформлення паспорту громадянина України свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого він не мав права на отримання паспорту.
Позивач був документований паспортом громадянина України та був наданий відповідачу під час подання заяви-анкети №7816598 для внесення до Єдиного державного демографічного реєстру інформації про нього у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України по причині обміну паспорта зразку 1994 року на паспорт у формі ID-картки за власним бажанням.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В даному випадку вважаємо, що права Позивача порушено, а протокол № 138 від 05 листопада 2025 року комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу, про відмову в оформленні відстрочки є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на наведене вище, а також те, що відповідач не довів суду протилежне і не спростував доводи позивача належними доказами, з огляду на що позов підлягає задоволенню.
При розгляді справи суд встановив, що жодних дій з метою ідентифікації особи ОСОБА_1 уповноваженими особами відповідача здійснено не було. 
Окрім цього, Порядком визначено й те, що під час розгляду заяви-анкети для оформлення паспорта у зв`язку з обміном паспорта зразка 1994 року ідентифікація особи здійснюється за даними, що містяться в картотеках територіального органу ДМС та територіального підрозділу ДМС. У разі коли паспорт зразка 1994 року був оформлений територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, територіальний підрозділ ДМС надсилає запити до відповідного територіального органу ДМС.
Заразом окрему увагу суд звертає на те, що у разі коли картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, або ж відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до пункту 43 Порядку (шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Мін`юсту, територіальних органів Національної поліції, ДПС, навчальних закладів, військових частин, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу).
Водночас суд встановив, що дій на виконання такої норми Порядку уповноваженими особами відповідача знову ж таки вчинено не було.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В свою чергу, частина 2 статті 5 КАС України передбачає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно пункту 10 частини другої статті 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.
Окрім цього, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
З урахуванням викладеного, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного висновку відповідача №186/2025 від 08.10.2025.
Насамкінець суд зазначає, що у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.
При цьому, враховуючи те, що оскаржуваним висновком запропоноовано внести до інформаційної підсистеми «ФМ «Недійсні документи» ЄІАС УМП ДМС інформацію про визнання недійсним паспорта, вжити заходів, відповідно до абзацу 3 пункту 113 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, щодо інформування Адміністрації Державної прикордонної служби України та Національної поліції протягом однієї доби про визнання недійсним паспорта, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача належним чином проінформувати вказані органи про визнання протиправним та скасування оскаржуваного висновку в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорта громадянина України № НОМЕР_1 від 09.02.2023 року.
Щодо вимог позивача «зобов`язати відповідача у подальшому утриматись від вчинення дій, наслідком яких буде (може бути) визнання недійсним та (чи) відмова в обміні паспорту громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача з підстав, які були розглянуті і отримали судову оцінку у мотивувальній частині даного рішення», то суд зазначає таке.
Право на захист це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (ст. 55 Конституції України).
Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.
Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення у майбутньому.
Отже, вимоги про зобов`язання «відповідача у подальшому утриматись від вчинення дій, наслідком яких буде (може бути) визнання недійсним та (чи) відмова в обміні паспорту громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача з підстав, які були розглянуті і отримали судову оцінку у мотивувальній частині даного рішення» є передчасними, адже відповідних дій не визначено, а тому такі вимоги є передчасними.
Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).
Беручи до уваги наведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1937,92 грн.
Керуючись статтями 6, 72-77,241-246, 250, 255 КАС України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов – задовольнити частково.
Визнати протиправним дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області щодо складання та направлення висновку №186/2025 від 08.10.2025 року, за результатами службової перевірки оформлення паспорту громадянина України, на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог законодавства, для затвердження директору Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України
Визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, вчинені в межах висновку №186/2025 від 08.10.2025 року, за результатами службової перевірки оформлення паспорту громадянина України, на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (код ЄДРПОУ 42552598; адреса: вул. Березняківська, 4-А, м. Київ, 02152) видалити внесену до інформаційної підсистеми «ФМ «Недійсні документи» ЄІАС УМП ДМС інформацію про визнання недійсним паспорта громадянина України у формі картки № НОМЕР_1 від 09.02.2023 року, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ), та проінформувати про таке видалення Адміністрацію Державної прикордонної служби України та Національну поліцію України.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (код ЄДРПОУ 42552598; адреса: вул. Березняківська, 4-А, м. Київ, 02152) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1937, 92 грн (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн 92 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова 

Горобцова Я.В.