Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.2026  	Справа №607/25028/25 Провадження №2-о/607/72/2026	

м. Тернопіль
 
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: 
головуючого судді Герчаківської О. Я., 
з участю секретаря судового засідання   Баб`як Н. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності документів.
Заявниця покликається на те, що звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. 21 квітня 2025 року ОСОБА_1 отримала Рішенням про відмову у призначені пенсії. Причиною відмови у призначенні їй пенсії стало те, що в належній заявниці трудовій книжці НОМЕР_1 від 08 грудня 1982 року її прізвище російською зазначено як « ОСОБА_2 », що не відповідає написанню прізвища в паспорті російською - « ОСОБА_3 ». Таким чином, з метою підтвердження належності ОСОБА_1 - трудової книжки НОМЕР_1 від 08 грудня1982 року, вона змушена звернутися до суду.
Встановлення факту належності трудової книжки має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності у написані прізвища позбавляє її можливості оформити документи для виходу на пенсію, що не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Отож, заявниця просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 , трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка видана 08 грудня 1982 року.
Ухвалою судді від 05 грудня 2025 року відкрито окреме провадження у справі №607/25028/25.
23 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив від представника заінтересованої особи – Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому він просив залишити заяву про встановлення юридичного факту без розгляду. Покликався на те, що архівна довідка не є правовстановлюючим документом. Таким правовстановлюючим документом є трудова книжка, яка є основним документом про трудову діяльність працівника. У заяві про встановлення факту не надано доказів, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 08 грудня 1982 року, належить заявниці.
Також представником заінтересованої особи звернуто увагу на те, що із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту їй необхідно для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а, саме, про право на пенсію. Враховуючи наведене, представник заінтересованої особи вважає, що заява про встановлення факту повинна бути залишена без розгляду.
12 лютого 2026 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про долучення перекладу на українську мову першої сторінки трудової книжки заявниці серії НОМЕР_2 , яка видана 08 грудня 1982 року. Також у поданій заяві ОСОБА_1 просить проводити розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, проте у своєму відзиві просив проводити розгляд справи у його відсутності.
У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд дослідив матеріали справи, які надано в обґрунтування поданої заяви, та встановив наступне.

ОСОБА_4 26 липня 1982 року закінчила повний курс Тернопільського ПТУ обслуговування торгівлі за професією контролер – касир продовольчого магазину самообслуговування, що стверджується дипломом з відзнакою № НОМЕР_3 , виданий 26 липня 1982 року.
02 жовтня 1982 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 02 жовтня 1982 року Відділом ЗАГСУ міськвиконкому.
Паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 17 березня 1999 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , що слідує із картки платника податків № НОМЕР_7 від 03 жовтня 2005 року.
Трудова книжка НОМЕР_1 заповнена 08 грудня 1982 року, де вказано анкетні дані прізвище « ОСОБА_3 », ім`я « ОСОБА_7 », по батькові « ОСОБА_8 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 », переклад з російської мови на українську мову виконала перекладач ФОП ОСОБА_9 .
Головним управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області прийняті рішення № 191950029436 від 21 квітня 2025 року, про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії. Це рішення мотивоване тим, що у заявниці відсутній необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», її страховий стаж, як вказано у рішенні, становить 6 років 4 місяці 27 днів.
Окрім цього, у рішенні було роз`яснено, що до страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 , дата видачі 08 грудня 1982 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначене прізвище « ОСОБА_2 » (рос. мовою) не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 » (рос. мовою).
За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми.
В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Суд розглядає справи про встановлення фактів, а саме: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (пункти 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що передбачено ч. 2 ст. 315 ЦПК України.
Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по–батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Згідно із п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особи трудової книжки, як документу, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року (далі - Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємствах, в установах, організації всіх форм або власності у фізичній особі понад п`ять днів. За змістом п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дані про народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Відповідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього поставити друк підприємства (або печатку відділу кадрів), на яку вперше заповнювалася трудова книжка.
Трудову книжку НОМЕР_1 від 08 грудня 1982 року заповнено російською мовою, де вказано анкетні дані заявниці ОСОБА_1 , зокрема її прізвище - « ОСОБА_2 », ім`я - « ОСОБА_7 », по батькові - « ОСОБА_10 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Водночас заповнення трудової книжки на іноземній мові не може обмежувати заявницю у її конституційному праві на пенсію (ст. 46 Конституції України), однак саме це стало причиною звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту належності трудових книжок.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року N 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Отож, на особу не можна перекладати тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в її трудовій книжці. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де встановлено, що на особу не можна перекладати тягар надання правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стадію роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі – Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом.
Як слідує з обставин справи, встановлення юридичного факту належності вказаної вище трудової книжки, необхідне заявниці для реалізації свого права на призначення пенсії, адже неправильна транслітерація прізвища ОСОБА_1 з російської на українську мову, слугує їй перешкодою для призначення пенсії.
Отже факт, який просить встановити заявниця має юридичне значення.
Належно дослідивши письмові документи, суд дійшов висновку про встановлення юридичного факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_6 , трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка видана 08 грудня 1982 року на ім`я « ОСОБА_11 ».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76–78, 206, 258–268, 273, 293, 315, 319, 352–355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Заяву задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_6 , трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка видана 08 грудня 1982 року на ім`я « ОСОБА_11 ».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, код ЄДРПОУ: 14035769, адреса місцезнаходження: майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль, 46001. 

Головуючий– суддя       Герчаківська О. Я.