Справа № 331/1283/26
Провадження № 3/331/634/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який перебуває на посаді майстер військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення ДНЗ № 18 від 14.02.2026 року вбачається, що 07.02.2026 року о 17 год. 00 хв., солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді майстер військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням, в супереч вимогам статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України без дозволу та поважних причин, з метою ухилення від виконання обов`язків військової служби покинув місце тимчасової дислокації військової частини, розташованого в АДРЕСА_2 , 08.02.2026 року о 11 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся до військової частини. Таким чином, ОСОБА_1 з 07.02.2026 року по 08.02.2026 року був відсутній на території місця тимчасової дислокації військової частини без поважних причин, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що провину в скоєнні правопорушення визнає, щиро розкаюється. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 3 статті 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
В судовому засідання встановлено, що ОСОБА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за самовільне залишення військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що солдат ОСОБА_1 , інкриміноване йому адміністративне правопорушення вчинив в умовах особливого періоду, тоді як його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, яка не передбачає такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення в умовах особливого періоду. Діяння передбачені ч. 1 або ч. 2 ст. 172-11 КУпАП вчиненні в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, зазначаються у ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. З протоколу ДНЗ № 81про військове адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 самовільно залишив військової частину НОМЕР_2 терміном в одну добу, що передбачено ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, тоді як ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем тривалістю до 10 діб.
Сам факт визнання вини ОСОБА_1 , не є беззаперечним доказом і не звільняє суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо, та всієї доказової бази у сукупності.
Отже, оцінивши наявні в адміністративній справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172- 11 КУпАП, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-11, 251, 252, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.172-11 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення. 

Суддя В.М. Світлицька