Справа 556/3763/25  
Номер провадження 2/556/496/2026  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И    

02.02.2026 року.         сел.Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі 
головуючої судді Іванків О.В., 
секретаря Кньовець Н.П., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , звернулися до суду з позовом до  ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Великоцепцевицької (нині Антонівської) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_4 . Після смерті останньої, відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Великоцепцевицької (нині Антонівської) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку немає можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, якими є державні акти на право приватної власності на землю, які обов`язково необхідно подати в оригіналі державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину. Роз`яснювальними листами Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 11.12.2025 в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просять позов задовольнити, визнати за ними право власності на спадкове майно за законом та розглянути справу без участі позивачів.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження.
Відповідачка  ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, але надала суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. 
За нормою п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .
За життя ОСОБА_5 , належали земельні ділянки, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельні ділянки серія ЯБ №080800. 
На час смерті ОСОБА_5 проживала разом із сином ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками №2171 та №2172 від 17.06.2021 року, які видані виконкомом Антонівської сільської ради Вараського району Рівненської області.
На випадок смерті та за життя ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчений секретарем Великоцепцевицької сільської ради Сівта С.Д., 19.12.2006 року, згідно якого все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_4 .
Як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, відповідно до положень ст. 1269 ЦК України, тобто шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, внаслідок чого, нотаріусом було відкрито спадкову справу, після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується витягом зі спадкового реєструта від 04.11.2008. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 . 
Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 , належали земельні ділянки, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельні ділянки серія ЯА №690900. 
Таким чином після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.
Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Також судом встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Великоцепцевицької (нині Антонівської) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області.
На час смерті ОСОБА_4 проживав разом із дружиною ОСОБА_3 , та синами ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками №2122 та №2123 від 11.06.2021 року, які видані виконкомом Антонівської сільської ради Вараського району Рівненської області, а тому відповідно до ч.3. ст.1268 ЦК України вважаються такими, що фактично прийняли спадщину.
Відповідачка ОСОБА_3 , не претендує на спадщину після смерті чоловіка та взагалі відмовляється від своїх прав на спадкове майно на користь позивачів.
Брат позивачів ОСОБА_6 зник безвісті 29.01.2024 року виконуючи військовий обов`язок в захисті свободи та Незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – спадкоємцями та ОСОБА_4 – спадкодавцем, підтверджується свідоцтвами про народження позивачів серія НОМЕР_3 та серія НОМЕР_4 де їх батьком записаний ОСОБА_4 .
Судом також встановлено, що спадкування майна ОСОБА_4 , здійснюється за законом, оскільки останній за життя заповіту не залишив, а спадкоємці, які звернулися до суд вважаються такими, що фактично прийняли спадщину оскільки у визначений законодавством термін звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини де їх заяви було прийнято. 
Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 11.12.2025, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру.
Роз`яснювальним листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 11.12.2025 в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачам відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлому, оскільки відсутні необхідні правовстановлюючі документи.
Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Як зазначено в п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника.
Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом і за заповітом.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України) 
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом набувають права на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Порядок розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств установлено Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року. Згідно п.4-8 Указу розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.
Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.
Відповідно до постанови КМУ «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» від 12.10.1995 року № 801, документом, що підтверджує право на пай та його виділення в натурі, є сертифікат, який при вступі у спадщину, серед іншого, надається спадкоємцем нотаріусу.
Отже, саме сертифікат засвідчував право власника на земельну частку (пай) і був підставою для виділення земельної ділянки в натурі та отримання правовстановлюючого документу.
Видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай).
Оскільки покійний ОСОБА_4 , за свого життя був власником земельних ділянок, не залишив заповіт, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , являються спадкоємцями за законом, проте відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки унеможливлює їм оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивачів обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , набули право власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст.1258, ч. 3 ст. 1272 ЦК України.
Окрім того відповідач позов визнав, а як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачі не ставлять.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу України, суд – 
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на земельні загальною площею 1,60 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Великоцепцевицької (нині Антонівської) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що належали ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №690900 від 27.12.2005 року, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом.
Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на земельні загальною площею 1,60 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Великоцепцевицької (нині Антонівської) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що належали ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №080800 від 27.12.2005 року, після смерті ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя:     О.В. Іванків

Учасники процесу:
Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 . 
Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .