Справа № 591/12527/25
Провадження № 2/591/3252/25

РІШЕННЯ
Іменем України
15 квітня 2026 року м. Суми 
Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Горб А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до Сумської міської ради, майдан Незалежності, буд. 2 м. Суми, код ЄРДПОУ 23823253, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сумська державна нотаріальна контора, проспект Шевченка, буд. 3 м. Суми про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
установив:
У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
В обґрунтування позову позивачка зазначає, що на підставі рішення Н. Басівської селищної ради №16 від 30.08.1961 батьку позивачці ОСОБА_2 була надана в безстрокове користування земельна ділянка в розмірі 700 м2 за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва житлового будинку та господарчих будівель. Відповідно до акту від 08.09.1961 згідно рішення виконкому Н. Басівської селищної ради № 16 від 30 серпня 1961 був здійснений виділ в натурі земельної ділянки під індивідуальне будівництво житлового будинку та надвірних будівель в селищі Баси за вказаною вище адресою, загальною площею 700 м2, зазначена земельна ділянка була зареєстрована на ім`я батька позивачки. З урахуванням генплану ділянки в установленому в той час порядку, був розроблений проєкт будівництва одноквартирного житлового будинку та господарчих будівель за вказаною вище адресою, затверджений Головним архітектором м. Суми 29.04.1962. Протягом 1965 року був побудований житловий будинок А-1, з тамбуром а, сарай Б, погріб п/г, вбиральня В та огорожа, про що свідчить копія техпаспорту та в 1980 році була добудована до житлового будинку цегляна прибудова А-1 з тамбуром «а», цегляна прибудова «a1» та ганок «а2», дерев`яний навіс Г. На підставі рішення Сумської міської ради від 28.04.1999 батьку позивачці була передана у власність земельна ділянка площею 0,0751 га, що розташована на території Сумської міської ради АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель, тобто за місцем розташування будівлі. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки ОСОБА_2 помер та спадкоємцем, який прийняв спадщину, стала мати позивачки ОСОБА_3 , однак 10.10.2024 мати позивачки померла та спадкоємцями за її заповітом стала її діти (позивачка та її брат ОСОБА_4 ), однак брат позивачки звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини. Також позивачка вказує, що після смерті матері звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 23.10.2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй як спадкоємцю було відмовлено на підставі того, що вона не надала нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно та відсутність її державної реєстрації. Таким чином вчинити нотаріальну дію, щодо якої звернулася позивачка, приватний нотаріус не може, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. 
Ухвалою суду від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.12.2025, яке у подальшому відкладалось до 05.02.2026.
18.11.2025 від третьої особи надійшла заява, в якій даний учасник просить справу розглядати без участі представника нотаріальної контори, при винесенні рішенні по справі покладається на розсуд суду.
28.11.2025 до суду надійшов відзив на позов, представник відповідача просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення, не порушуючи прав та законних інтересів інших осіб, розгляд справи проводити без участі представника відповідача.
У судове засідання, яке відбулось 05.02.2026, позивачка не прибула, згідно поданої заяви від 05.02.2026 просила підготовче засідання проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Ухвалою суду від 05.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу № 591/12527/25 до розгляду по суті на 15.04.2026.
Позивачка у судове засідання не прибула, подала до суду заяву від 15.04.2026, у якій підтримала позовні вимоги та просила суд проводити розгляд справи за її відсутності.
Третя особа у поданій до суду заяві просила розглядати справу за її відсутності.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
У зв`язку з цим на підставі статті 247 ЦПК України, суд розглядає справу без фіксування судового процесу.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд доходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , позивачка при одруженні змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
З наявних у справі доказів вбачається, що у 1978 році була проведена первинна технічна інвентаризація спірного домоволодіння, наслідком якої була видача 09.11.1978 батьку позивачці ОСОБА_2 технічного паспорту на нього.
У 2000 році АДРЕСА_3 була перейменована на АДРЕСА_4 .
Згідно довідки БТІ «ДП Регіональна агенція технічної інвентаризації» про показники об`єкта нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з даними технічної інвентаризації станом на 07.07.2025 складається з житлового будинку A-1, житлової прибудови A1-1, тамбура «а», прибудови «a1», «a2» - ганок, сарая «Б», погрібу «п/г, вбиральні «В», навісу «Г» та огорожі. 
Згідно даних технічної інвентаризації станом на 02.11.1978, зазначених в технічному паспорті від 09.11.1978 загальна площа будинку становила 67,3 м2. Загальна площа будинку збільшилася на 6,1 м2 за рахунок збудованої прибудови «a1», демонтування груби, виправлення арифметичної помили, допущеної при попередній технічній інвентаризації, уточнення розмірів та становить 73,4 м2. Прибудова «а1» збудована до 05.08.1992, про що свідчить копія довідки, яка наявна в матеріалах справи.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , постійним місцем його проживання було: АДРЕСА_4 , згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 29.11.2024 № 79347130 спадкова справа не заводилася.
Від імені ОСОБА_2 06 грудня 2011 року за р. № 5293 був посвідчений заповіт, за яким останній все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповідав сину ОСОБА_4 та доньці ОСОБА_1 в рівних частках кожному, які спадщину своєчасно не прийняли, на спадщину не претендували, в судові органи з питання пропущеного строку не звертались, про що підтверджено їхніми заявами.
Отже спадщину прийняла дружина ОСОБА_3 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , що перевірено по довідці Управління «Центр надання адміністративних послуг» у м. Суми на запит Сумської територіальної громади від 06.12.2024 №14.03-08/316229. 
З 17.06.1971 ОСОБА_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , по день смерті відповідно до довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» у м. Суми на запит Сумської територіальної громади від 06.12.2024 №14.03-08/316233, ОСОБА_3 на день смерті чоловіка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 12.12.1982 по 10.10.2024.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в померла мати позивачки ОСОБА_3 . У Сумській міській державній нотаріальній конторі знаходиться заведена спадкова справа за № 490/2024 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1 . 
Інша заява про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь доньки померлої ОСОБА_1 подана сином померлої ОСОБА_4 .
Після смерті матері позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 23.10.2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 їй, як спадкоємцю, було відмовлено на підставі того, що вона не надала нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно та відсутність її державної реєстрації.
Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з положеннями частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18).
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно частин першої, другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 
Положеннями статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків та у порядку, встановленому законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, що набуті до набрання чинності цим Законом згідно з чинними у той час нормативно-правовими актами, визнається державою.
Відтак збудоване до набрання чинності цим законом нерухоме майно набувається у порядку, який існував на час спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього у порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права. 
Нормами статей 12, 13 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Згідно із частинами 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відтак суд, дослідивши надані позивачкою докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, встановив, що спірне нерухоме майно перебувало у власності батька позивачки, було успадковане її матір`ю, яка належним чином не оформила свої права, а тому з метою забезпечення права власності позивачки, суд у даному конкретному випадку, враховуючи виключність обставин та неможливість іншим чином захистити права позивачки, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
У відповідності до положень статей 133, 141 ЦПК України судові витрати суд залишає за позивачкою.
Керуючись статтями 12, 13, 77, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке складається з житлового будинку A-1, житлової прибудови A1-1, тамбура «а», прибудови «a1», «a2» - ганок, сарая «Б», погрібу «п/г, вбиральні «В», навісу «Г» та огорожі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Сумська міська рада, майдан Незалежності, буд. 2 м. Суми, код ЄРДПОУ 23823253.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сумська державна нотаріальна контора, проспект Шевченка, буд. 3 м. Суми.

Суддя Ю.О. Зеря