ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/8714/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Білак С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 в адміністративній справі №160/8714/25 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправною та скасування постанови,-
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), у якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 17.03.2025 року № 11-16/25 складеною Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 в адміністративній справі №160/8714/25 позов задоволено. 
Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення суду, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу від 25.02.2025 №88-ТП і направлення на проведення перевірки від 26.02.2025 №4-24-16 посадовою особою Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) була проведена планова перевірка автомобільного бензину та дизельного палива за місцем розміщення продукції: автозаправна станція АЗС за адресою: вул. Бикова, 19, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Підставою для перевірки був Секторальний план державного ринкового нагляду на 2025 рік, затверджений головою Державної екологічної інспекції України від 24.11.2024 року.
Листом №4-1505-16 від 26.02.2025 Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулася до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 із запитом надати до 16:00 год. 27.02.2025 документи передбачені п. 7 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» по зазначеному місцю розповсюдження продукції, а саме: інформацію щодо переліку видів палива, що розповсюджується на вказаній АЗС та їх кількість на час перевірки, паспорти якості (мовою діловодства) та декларації про відповідність на автомобільні бензини та дизельне паливо, а також документи, що дають змогу відстежити походження відповідно продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
Позивачем на виконання запиту документи були направлені листом №453 від 27.02.2025.
За результатом перевірки Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) 03.03.2025 за №15/16/25 було складено акт перевірки характеристик продукції, в якому зафіксовані наступні порушення вимог законодавства:
1.Під час перевірки за місцем розповсюдження продукції (вул. Бикова 19, м.Кривий Ріг) здійснюється реалізація бензину А-100. Наданий Quality certificate №25 OBR _IN/А/З від 07.01.2025 WARTER fuels (мовою оригіналу), підтвердження відповідності нафтопродукта стандартам ЕN 228 відсутня. Також згідно п. 5 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 дозволяється виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту. Реалізація здійснюється без декларації відповідності. Не надані товаро-транспортні накладні або договори постачання, що не дає змогу відстежити походження продукції та подальший обіг.
Порушено п. 5,19 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та Додатку 1 до Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив ч. 7 ст. 23 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції.
2. На паливо дизельне+ наданий certificate quality №179218-6267320 від 11.02.2025, наявність або відсутність у складі добавки (присадки) для покращення якості-не вказано. Реалізація здійснюється без декларації відповідності. Не надані товаро-транспортні накладні або договори постачання, що не дає змогу відстежити походження продукції та подальший обіг.
Порушено ч. 7 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», п. 18, 19, 27 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927.
3. На паливо дизельне наданий certificate quality №LC-L-03-QUAL-29829 від 17.02.2025, наявність або відсутність у складі добавки (присадки) для покращення якості не вказано. Реалізація здійснюється без декларації відповідності. Не надані товаро-транспортні накладні або договори постачання, що не дає змогу відстежити походження продукції та подальший обіг.
Порушено ч. 7 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», п. 18, 19, 27 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927.
4. На автомобільний бензин А-95+ наданий certificate quality №54 від 09.02.2025, наявність або відсутність у складі добавки (присадки) для покращення якості не вказано. Реалізація здійснюється без декларації відповідності.
Не надані товаро-транспортні накладні або договори постачання, що не дає змогу відстежити походження продукції та подальший обіг.
Порушено ч. 7 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», п. 18, 19, 27 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927.
Посадовою особою Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) 03.03.2025 складено протокол про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
У протоколі вказано, що на вимогу листа (вих №4-1505-16 від 26.02.2025) суб`єкт господарювання за вихідним листом №453 від 27.02.2025 повідомив всупереч ч.7 ст. 23 Закону причину відмови у наданні документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
На підставі вказаних документів Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) прийнято 17.03.2025 за №11-16/25 постанову про накладення штрафу, якою постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 170000 грн. 00 коп.
Не погодившись з вказаною постановою, позивач з відповідним позовом звернувся до суду.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. 
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735).
Статтею 1 Закону України №2735 визначено, що державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів, відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону №2735.
Стаття 7 Закону №2735 визначає, що суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень; одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів; бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду; звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду.
Положеннями статті 15 Закону №2735 визначені права посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. Так, посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право:
1) проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування);
2) безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та посвідчення (направлення) на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта: а) торговельні та складські приміщення суб`єктів господарювання і місця, зазначені у пункті 2 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції і перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; б) місця, зазначені в пункті 3 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок додержання вимог щодо представлення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, перевірок характеристик продукції та перевірок виконання суб`єктами господарювання приписів і рішень відповідно до частини п`ятої статті 26 цього Закону; в) місця, зазначені в пункті 4 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції;
3) вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду;
4) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
5) складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку штрафні санкції до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" та встановлених вимог;
6) складати на основі актів перевірок протоколи про адміністративні правопорушення у сфері здійснення ринкового нагляду та розглядати справи про відповідні адміністративні правопорушення згідно із законом України;
7) залучати у разі потреби в установленому порядку до здійснення ринкового нагляду працівників наукових установ та фахівців. На осіб, які залучені в установленому порядку до здійснення ринкового нагляду, поширюються обов`язки, визначені пунктами 1-5 частини першої статті 17 цього Закону;
8) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців припинення дій, які перешкоджають здійсненню заходів ринкового нагляду, а в разі їх відмови від припинення таких дій - звертатися до органів Національної поліції за допомогою у здійсненні законної діяльності з ринкового нагляду.
Статтею 23 Закону №2735 визначений порядок проведення перевірок характеристик продукції.
Частиною третьою статті 23 Закону №2735 встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Положеннями частин першої, другої статті 23-1 Закону №2735 передбачено, що для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція. На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по-батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.
Так, з доводів апеляційної скарги вбачається, що адміністративно-господарські санкції застосовані до ФОП ОСОБА_1 за створення перешкод у проведенні перевірки характеристик продукції шляхом невиконання встановлених ЗУ вимог посадових осіб (ненадання документів, передбачених частиною 12 ст. 23 та частиною 3 ст. 24 закону), які здійснюють державний ринковий нагляд.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що обов`язок щодо надання документів, що надають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг настає виключно на підставах, визначених підпунктом «б» п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону №2735-VІ. Натомість орган державного ринкового нагляду не проводив обстеження зразків та/або відбір та експертизу зразків як встановлено підпунктами а, б п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону №2735-VІ, що не може свідчити про протиправність висновків акту.
Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Підстави, межі повноважень та спосіб, за якими зобов`язані діяти посадові особи, що здійснюють державний ринковий нагляд визначені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у цій сфері, у тому числі технічні регламенти.
Статтею 15 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право:
1) проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування);
2) безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та направлення на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта:
а) торговельні та складські приміщення суб`єктів господарювання і місця, зазначені у пункті 2 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції і перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
б) місця, зазначені в пункті 3 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок додержання вимог щодо представлення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, перевірок характеристик продукції та перевірок виконання суб`єктами господарювання приписів і рішень відповідно до частини п`ятої статті 26 цього Закону;
в) місця, зазначені в пункті 4 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції;
3) вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів.
За згодою органу ринкового нагляду документи і матеріали, необхідні для здійснення ринкового нагляду, їх копії можуть надаватися йому мовою оригіналу або іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, якщо ця мова є зрозумілою для посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані у строк не більше ніж тридцять робочих днів за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду;
4) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
5) складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог;
6) складати на основі актів перевірок протоколи про адміністративні правопорушення у сфері здійснення ринкового нагляду та розглядати справи про відповідні адміністративні правопорушення згідно із законом України.
Згідно з пунктом 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1069 «Про затвердження переліку видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд» Держекоінспекція визначена органом, сферою відповідальності якого є ринковий нагляд такого виду продукції як автомобільні бензини, дизельне, суднове та котельне паливо.
Відповідно до вимог статті 23 Закону №2735 під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону.
Зі змісту частини сьомої статті 23 цього ж Закону вбачається, що під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
Статтею 23 Закону №2735 визначено, що при проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.
Статтею 24 Закону №2735 встановлений порядок проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті та зазначено, що під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті:
1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є:
а) наявність знака відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання вимог щодо форми, опису, правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, а також правил його застосування;
б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;
в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією;
2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені:
а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції;
б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам). Відбір зразків продукції і проведення їх експертизи (випробування) здійснюються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі вмотивованого письмового рішення керівника органу ринкового нагляду або його заступника (голови та членів або уповноваженої особи державного колегіального органу).
Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу від 25.02.2025 №88-ТП і направлення на проведення перевірки від 26.02.2025 №4-24-16 посадовою особою Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) була проведена планова перевірка характеристик продукції, а саме: автомобільного бензину та дизельного палива за місцем розміщення продукції: автозаправна станція АЗС за адресою: вул. Бикова, 19, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Листом №4-1505-16 від 26.02.2025 Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулася до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 із запитом надати до 16:00 год. 27.02.2025 документи передбачені п. 7 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» по зазначеному місцю розповсюдження продукції, а саме: інформацію щодо переліку видів палива, що розповсюджується на вказаній АЗС та їх кількість на час перевірки, паспорти якості (мовою діловодства) та декларації про відповідність на автомобільні бензини та дизельне паливо, а також документи, що дають змогу відстежити походження відповідно продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
Позивач на вимогу листа (вих №4-1505-16 від 26.02.2025) за вихідним листом №453 від 27.02.2025 відмовив у наданні документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
Зазначені обставини не заперечуються сторонами, та підтверджені матеріалами справи.
Так, зі змісту частини сьомої статті 23 цього ж Закону вбачається, що під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
Отже, на переконання колегії суддів, під час перевірки характеристик продукції, вимога посадової особи (яка здійснює ринковий нагляд) про надання для перевірки документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори) є законною, та передбачена частиною сьомою статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»
Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 44 Закону №2735 до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі, зокрема, створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Створення суб`єктом господарювання перешкод шляхом невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, становить склад правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини четвертої статті 44 Закону, за яке передбачається відповідальність у вигляді накладення штрафу у встановленому цим Законом розмірі.
Наведене вище дає підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Отже, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, а висновки суперечать приведеним вимогам законодавства. Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нової постанови про відмову у задоволені позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 17.03.2025 року № 11-16/25 складеною Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).
Керуючись ч. 4 ст.241, ст.ст.242,243,250,308,311,317,321,322,325,326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 в адміністративній справі №160/8714/25,- задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 в адміністративній справі №160/8714/25,- скасувати. 
Ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 17.03.2025 року № 11-16/25 складеною Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом. 

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 
суддя С.В. Сафронова 

суддя С.В. Білак