Справа № 161/21525/25 
Провадження № 2/161/620/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: 
головуючого судді - Пахолюка А.М.,
при секретарі - Корнійчук А.А.,
розглянувши в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю(далі - ТзОВ) «Споживчий центр» звернулося в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з кредитним договором № 03.09.2023-100002166 від 03.09.2023 року, відповідач отримала кредит у розмірі 7000 грн., строком на 70 днів з процентною ставкою - 1,3 % за один день. Згідно з умовами даного договору, позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом.
Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. 
Станом на 20.10.2025 року заборгованість за кредитним договором становить - 11644,92 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6790,05 грн., заборгованості по процентам - 4854,87 грн.
На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі - 11644,92 грн. та понесені судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 03.11.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 
Представник позивача до судового засідання не з`явився, у прохальній частині заяви просив слухати справу у його відсутності.
Представник відповідача до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги не визнає у повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.
Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. 
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № 03.09.2023-100002166 від 03.09.2023 року (далі - Кредитний договір). Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки від 03.09.2023 року та паспорту споживчого кредиту, які підписані сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав відповідачці кредит в сумі 7000 грн. на строк 70 днів, з кінцевим терміном повернення до 11.11.2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,3 % за один день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, а також комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 15 % від суми кредиту, що дорівнює 1050 грн., згідно встановленого графіку.
В п. 3.1 Кредитного договору зазначено, що за цим Договором, Кредитодавець зобо`язується надати кредит Позичальникові на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Відповідно п.п. 3, 4 Кредитного договору № 03.09.2023-100002166 від 03.09.2023 року, строк, на який надається кредит становить 70 днів з дня його надання. Дата повернення кредиту - 11.11.2023 року.
Пунктом 7 Кредитного договору передбачена фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 1,3 % за 1 день користування кредитом.
Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора (Т479), що був надісланий на її фінансовий номер мобільного телефону НОМЕР_1 згідно смс-повідомлення.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Вказаний вище договір був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання кредиту в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини.
ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит на умовах та у розмірі, встановленому договором, що підтверджується квитанцією про виплату коштів № 2360337581 від 03.09.2023 року за допомогою платіжної системи LIQPAY в сумі 7000 грн. 
Однак, у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. 
Станом на 20.10.2025 року заборгованість за кредитним договором становить -11644,92 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6790,05 грн., заборгованості по процентам - 4854,87 грн. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків в розмірі 4857,87 грн. за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитного договору (70 днів), розрахунок яких було здійснено на підставі боргу по тілу кредиту за відсотковою ставкою 1,3 %, що підтверджується наданим суду розрахунком, який не спростований відповідачем, як і не спростовано відсутність її волевиявлення на погодження вказаної процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.
Відповідно до частини першої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач в ході розгляду справи не надала альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростувала проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем.
Відтак, підписуючи кредитний договір, ОСОБА_1 була ознайомлена з його умовами, зокрема щодо нарахування процентів та погодилась з ними, а тому суд не бере до уваги заперечення представника відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6790,05 грн., за процентами в розмірі 4854,87 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Отже, ОСОБА_1 істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 11644,92 грн.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 533, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України суд, 
УХВАЛИВ :
Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»заборгованість в розмірі - 11644 (одинадцять тисяч шістсот сорок чотири) грн. 92 коп., згідно кредитного договору № 03.09.2023-100002166 від 03.09.2023 року, з яких: 6790,05 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4854,87 грн. - заборгованість по процентах.
Стягнути з  ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А;
Відповідач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 20 лютого 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області       Пахолюк А.М.