номер провадження справи 22/127/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026 Справа № 908/2524/25
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., розглянувши без виклику учасників справи заяву (вих. № б/н від 07.03.2026) Комунального закладу “Новомиколаївський навчально-реабілітаційний центр “Паросток” імені В.А. Польського” Запорізької обласної ради про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2524/25
за позовом: Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури Химченка О.С. (вул. Дмитра Алтухіна, буд. 29а, м. Запоріжжя, 69005) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах:
позивач: Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (вул. Незалежної України, буд. 72-А, м. Запоріжжя, 69035) 
до відповідача: Комунального закладу “Новомиколаївський навчально-реабілітаційний центр “Паросток” імені В.А. Польського” Запорізької обласної ради (вул. Соборності, буд. 194, смт. Новомиколаївка, Запорізький район, Запорізька область, 70101) 
про стягнення 213’ 183,06 грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.03.2026 у справі № 908/2524/25 позов задоволений повністю. Стягнуто з Комунального закладу “Новомиколаївський навчально-реабілітаційний центр “Паросток” імені В.А. Польського” Запорізької обласної ради на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) 213'183,06 грн. шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Стягнуто з Комунального закладу “Новомиколаївський навчально-реабілітаційний центр “Паросток” імені В.А. Польського” Запорізької обласної ради на користь Запорізької обласної прокуратури 2'558,20 грн. судового збору.
09.03.2026 від Комунального закладу “Новомиколаївський навчально-реабілітаційний центр “Паросток” імені В.А. Польського” Запорізької обласної ради через систему “Електронний суд” (сформовано в системі 07.03.2026) надійшла заява (вих. № б/н від 07.03.2026) про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просив стягнути солідарно з Запорізької обласної прокуратури та Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) понесені судові витрати у сумі 169143,55 грн. 
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.03.2026, заяву визначено для розгляду судді Ярешко О.В. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.03.2026 вказана заява прийнята до розгляду. Встановлено прокуратурі та позивачу строк до 15.03.2026 включно для подання заперечення на заяву з доказами, що підтверджують надіслання (надання) заперечення і доданих до нього доказів відповідачу. 
Ухвала доставлена до електронних кабінетів учасників справи 10.03.2026, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.
Згідно ч. 3 ст. 233 ГПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Відповідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки заява про ухвалення додаткового судового рішення стосується лише питання про судові витрати, суд визнав можливим ухвалити додаткове судове рішення без повідомлення (виклику) учасників справи.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Згідно ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 
У судовому засіданні 05.03.2026, до закінчення судових дебатів, представник відповідача заявив, що ним будуть подані докази понесення витрат на правову допомогу в установлений законодавством строк.
Відповідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. 
Відповідачем надано до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги від 08.09.2025 № 08/09, укладеного між КЗ “Новомиколаївський навчально-реабілітаційний центр “Паросток” імені В.А. Польського” Запорізької обласної ради (клієнт) та Адвокатом Шишем А.Б., відповідно до п. 1.1 якого Адвокат зобов`язується надавати клієнту консультації з питань господарського права; надавати клієнту правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах (ведення справи), а клієнт зобов`язався сплатити Адвокату гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених цим договором. 
На підтвердження факту надання Адвокатом клієнту правничої допомоги, згідно п. 2.4 договору, складається акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який підписується сторонами.
Відповідно п.п. 4.1, 4.5, правничу допомогу, що надається Адвокатом, клієнт оплачує у сумі, що зазначена в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). У разі необхідності, за попередньою домовленістю між сторонами, клієнт оплачує Адвокату витрати Адвоката, необхідні для виконання його обов`язків за цим договором, понесені в інтересах клієнта (обов`язкові платежі, витрати на відрядження, тощо). Сума додаткових витрат погоджується сторонами додатково без укладення письмових додаткових угод. 
Згідно додаткової угоди № б/н від 08.09.2025, сторони погодили надання Адвокатом клієнту правничої допомоги у справі стягнення з клієнта шкоди внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (п. 1). Розмір винагороди Адвоката за правничу допомогу визначається виходячи з погодинної ставки за послуги Адвоката у сумі 4000,00 грн. за одну годину, без ПДВ (п. 2). Розмір винагороди Адвоката за участь у судових засіданнях визначається виходячи з погодинної ставки, вказаної у п. 2 цієї додаткової угоди, але не менше ставки за одну годину роботи Адвоката за кожне засідання. Окремо за вказаною ставкою Адвокату оплачується час, необхідний для проїзду (прибуття) до приміщення суду (іншого приміщення, в якому розглядається справа) та назад, очікування судового засідання. 
06.03.2026 між сторонами цього договору підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), згідно якого Адвокат надав клієнту послуги (виконав роботу) з правничої допомоги відповідно до договору від 08.09.2025 № 08/09, детальний опис яких (якої) вказаний в описі робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за договором від 08.09.2025 № 08/09, від 06.03.2026, а клієнт прийняв надані послуги, вартість яких становить 169143,55 грн. Сторони домовились, що оплата послуг (виконаних робіт) Адвоката з правничої допомоги має бути здійснена клієнтом протягом 3-х робочих днів з дня набрання судовим рішенням у справі, в якій надаються послуги, законної сили. Вказано, що жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг клієнт до Адвоката не має.
Адвокатом Шишем А.Б. виставлено відповідачу рахунок на оплату № 08/09 від 06.03.2026 на суму 169143,55 грн.
Представником відповідача складено письмовий опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, згідно якого Адвокатом на надання допомоги витрачено 40 годин, вартість складає 160000,00 грн. ( у тому числі проїзд власним автомобілем з смт. Новомиколаївка до м. Запоріжжя для участі у судових засіданнях: 15,5 годин, загальною вартістю 62000,00 грн.), поштові витрати з надсилання адвокатського запиту склали суму 140,00 грн., всього вартість – 160140,00 грн.
Адвокатом Шишем А.Б. надано довідку від 06.03.2026, в якій зазначено дати прибуття до суду автомобілем та витрати пального, з зазначенням суми використаного пального у загальному розмірі 9003,55 грн.
До заяви додано копії чеків щодо придбання палива дизельного на загальну суму 14107,70 грн. 
Через систему «Електронний суд» 13.03.2026 від прокуратури та 16.03.2026 (сформовано у системі 13.03.2026) від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача. У задоволенні заяви просили відмовити. Наголошено, що понесені відповідачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, оскільки позов задоволено повністю. Вважають, що справа не є складною, відсутні обставини, що ускладнювали її розгляд, експертизи не проводились, свідки не допитувались, тощо, визначений розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 169143,55 грн. є явно неспівмірним із ціною позову. Як зазначено прокуратурою, адвокатом Шишем А.Б. було витрачено 15,5 годин (62 тис.грн.) на проїзд власним автомобілем для участі у судовому засіданні та 9 тис.грн. на пальне. Разом з цим, адвокат мав право приймати участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, у зв`язку з чим витрати, пов`язані з прибуттям представника відповідача у судові засідання, є необґрунтованими, непропорційними, неспівмірними та не є обхідними, а отже не підлягають задоволенню.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Вказані приписи були наведені судом у рішенні від 05.03.2026 у цій справі.
Судовим рішенням у цій справі судові витрати покладені на відповідача.
Відтак, судові витрати, що полягають у наданні відповідачу  професійної правничої допомоги, покладаються на відповідача.
Оскільки заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню з позивача у зв`язку з задоволенням позову, та, відповідно, покладенням на відповідача судових витрат, суд не оцінює складені відповідачем документи на підтвердження понесення ним цих витрат, та не досліджує співмірність витрат на оплату послуг адвоката складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. 
На підставі викладеного вище, суд відмовляє у задоволенні заяви (вих. № б/н від 07.03.2026) Комунального закладу “Новомиколаївський навчально-реабілітаційний центр “Паросток” імені В.А. Польського” Запорізької обласної ради, у зв`язку з її необгрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ: 

У задоволенні заяви (вих. № б/н від 07.03.2026) Комунального закладу “Новомиколаївський навчально-реабілітаційний центр “Паросток” імені В.А. Польського” Запорізької обласної ради відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано – 19 березня 2026.
Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко