Справа № 676/3828/25
Номер провадження 2/676/448/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е)
26 березня 2026 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі головуючого судді Гладій Л.М.,
за участі секретаря судового засідання Сенчишеної Р.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рарицький Т.В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 з урахуванням зміни предмету позову, про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності.
Представник позивача, змінивши предмет позову, зазначив, що його довірителька ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку з відповідними надвірними будівлями до нього, що знаходиться по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок загальною площею 83,4 кв.м., шлакоблочний сарай літ. «Б», шлакоблочна літня кухня літ. «В», дерев`яний сарай літ. «Д» дерев`яна вбиральня літ. «М». Її частка у праві спільної часткової власності перебуває в фактичному користуванні, становить 14/25 частки та відповідає частці, яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,0321 із цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору кадастровий номер 6810400000:15:002:0143 і є її особистою приватною власністю.
Згідно відповіді на адвокатський запит № 61 Кам`янець-Подільське МБТІ від 17.02.2025 року відповідно до запису в реєстровій книзі БТІ № 1-654 житловий будинок з відповідним надвірним будівлями по АДРЕСА_1 зареєстровано: 14/25 частки ОСОБА_3 (яку було викуплено Позивачем) та 11/25 частки за ОСОБА_2 та надано копію технічного паспорту на 14/25 вказаного домоволодіння. Виходячи із вищевказаного, співвласником іншої 11/25 частки будинку є ОСОБА_2 . Домовленості щодо здійснення поділу майна, що є у спільній частковій власності у сторін в окремі об`єкти відповідно до часток та фактично користування останніх, у позасудовому порядку між сторонами досягти не вдалося.
27.05.2025 року його довірителька отримала від ФОП ОСОБА_4 документ про технічну можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомо майна № 3668/1, згідно якого за технічними показниками об`єкт позивача може бути виділено: позивачу належатиме житловий будинок літера А-І загальною площею 49,4 кв.м., в тому числі житловою площею 24,9 кв.м.. який складається із житлова кімната - 12.1 кв.м., житлова кімната - 12.8 кв.м. кухня 8.5 кв.м., кладова - 0.9 кв.м., веранада - 8.0 кв.м., тамбур 6.0 кв.м., коридор - 1.1 кв.м., сарай літера «Б», вбиральня літера «М», що відповідає фактичному володінню та користуванню 14/25 частці позивача. З огляду на викладене, представник просить здійснити поділ майна що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а саме: житлового будинку з відповідними надвірними будівлями до нього загальною площею 83,4 кв.м., в тому числі житловою площею 47,5 кв.м. літ. «А-1», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Д», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «З», сарай літ «Л», вбиральня літ. «М», виділивши в особисту приватну власність ОСОБА_1 житловий будинок літ. А-І загальною площею 49,4 кв.м., в тому числі житловою площею 24,9 кв.м., який складається із: житлова кімната - 12.1 кв.м., житлова кімната - 12.8 кв.м. кухня - 8.5 кв.м., кладова - 0.9 кв.м., веранада - 8.0 кв.м., коридор - 1.1 кв.м., тамбур 6.0 кв.м, сарай літера «Б», вбиральня літера «М», що знаходиться по АДРЕСА_1 та припинити за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 14/25 частки житлового будинку з відповідними надвірний будівлями до нього, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Відповідач відзив на позов не подав.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.06.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.08.2025 року прийнято заяву представника позивача про зміну предмету позову.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рарицький Т.В. в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи судом повідомлений належним чином, однак направив суду письмову заяву про розгляд справи у його із позивачем відсутності, позов підтримують і просять задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи судом повідомлялася своєчасно належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.274 ЦПК України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Суд, дослідивши позовну заяву із зміненим предметом позову та письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Позивач у справі, ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку з відповідними надвірними будівлями до нього, що знаходиться по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок загальною площею 83,4 кв.м., шлакоблочний сарай літ. «Б», шлакоблочна літня кухня літ. «В», дерев`яний сарай літ. «Д» дерев`яна вбиральня літ. «М». Частка останньої у праві спільної часткової власності становить 14/25.
Частина будинку, яка перебуває у фактичному користуванні позивача ОСОБА_1 та відповідає її частці, знаходиться на земельній ділянці площею 0,0321 га із цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6810400000:15:002:0143, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка є її особистою приватною власністю, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 22.01.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 34, Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22.01.2014 року, що зареєстрований в реєстрі за № 38, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний № 16520556 від 22.01.2014 року.
З метою отримання копій документів, що підтверджують право власності ОСОБА_1 та іншого співвласника на домоволодіння по АДРЕСА_1 та належить їм на праві спільної часткової власності, а також з приводу отримання копії останнього технічного паспорту 11.02.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рарицький Т.В. звертався до Кам`янець-Подільського МБТІ із адвокатським запитом № 07/02-25.
Згідно письмової відповіді Кам`янець-Подільського МБТІ від 17.02.2025 року вбачається, що згідно з записом в реєстровій книзі БТІ № 1-654 житловий будинок з відповідним надвірним будівлями по АДРЕСА_1 зареєстровано: 14/25 частки за ОСОБА_3 (яку було викуплено позивачем) та 11/25 частки за ОСОБА_2 , що також підтверджується копією технічного паспорту, реєстровий №1654 від 20.06.2011 року.
Співвласником іншої 11/25 частки будинку є відповідач, ОСОБА_2 . 
Домовленості щодо здійснення поділу майна, що є у спільній частковій власності у сторін в окремі об`єкти відповідно до часток та фактичного користування останніх у позасудовому порядку досягти не вдалося.
З огляду на викладене, 27.05.2025 року ФОП ОСОБА_4 виконано Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 3668/1, згідно якого, за технічними показниками об`єкт позивача ОСОБА_1 може бути виділено.
Відповідно до зазначеного варіанту поділу позивачу ОСОБА_1 належатиме житловий будинок літера А-І загальною площею 49,4 кв.м., в тому числі житловою площею 24,9 кв.м., який складається із житлова кімната - 12.1 кв.м., житлова кімната - 12.8 кв.м. кухня - 8.5 кв.м., кладова - 0.9 кв.м., веранда - 8.0 кв.м., тамбур 6.0 кв.м., коридор -1.1 кв.м., сарай літера «Б», вбиральня літера «М», оскільки саме такий варіант поділу відповідає фактичному володінню та користуванню 14/25 частці позивача та зазначені об`єкти знаходяться на її земельній ділянці.
Так, відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України).

За змістом ст.ст.15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.
При цьому володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.
Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Згідно з ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч.4 ст.355 та ч.1 ст.356 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Зі змісту вказаних статей випливає, що право кожного із співвласників пов`язується із часткою у праві спільної власності і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому.
У постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 442/7505/14-ц Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду виснував, що спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних / неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Згідно зі ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Аналіз ст.361 ЦК України дозволяє зробити висновок, що об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка у майні. Тобто право самостійного розпорядження часткою у праві власності, не є тотожним розпорядженню частиною майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному зі співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.
Ч.3 ст.358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до ч.3 ст.370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 цього Кодексу.
Порядок поділу спільного майна встановлено у ст.ст.367 та 372 ЦК України.
Так, ст.367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
За ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
За змістом ч.3 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу з нього частки формується нова реєстраційна справа з відкриттям відповідного розділу в Державному реєстрі прав.
Отже, за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві.
Наведений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 квітня 2025 року по справі № 357/3145/20.
Так, за результатами виконаного 27.05.2025 року ФОП ОСОБА_4 . Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 3668/1 вбачається, що за технічними показниками об`єкт позивача ОСОБА_1 , враховуючи її фактичне користування, може бути виділено наступним чином: житловий будинок літера А-І загальною площею 49,4 кв.м., в тому числі житловою площею 24,9 кв.м., який складається із житлова кімната - 12.1 кв.м., житлова кімната - 12.8 кв.м. кухня - 8.5 кв.м., кладова - 0.9 кв.м., веранда - 8.0 кв.м., тамбур 6.0 кв.м., коридор -1.1 кв.м., сарай літера «Б», вбиральня літера «М», що відповідає фактичному володінню та користуванню 14/25 частці ОСОБА_1 та зазначені об`єкти знаходяться на її земельній ділянці.
Поділ житлового будинку за вказаним варіантом відповідає інтересам сторін, є наближеними до ідеальних часток кожного із співвласників будинку та забезпечить можливість експлуатації частин будинку після його поділу.
Згідно з положеннями ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За наведених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача у зазначеній частині та поділити спірний житловий будинок шляхом виділення у власність позивача варіант поділу, зазначений у Висновку ФОП ОСОБА_4 від 27.05.2025 року.
Частинами 1,2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак, позивач в позовних вимогах не ставив питання про стягнення з відповідача судового збору.
Керуючись ст.141, 263-265, 28-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.

Здійснити поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а саме житлового будинку з відповідними надвірними будівлями до нього по АДРЕСА_1 загальною площею 83,4 кв.м., в тому числі житловою площею 47,5 кв.м. літ. «А-1», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Д», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «З», сарай літ «Л», вбиральня літ. «М», виділивши в особисту приватну власність ОСОБА_1 житловий будинок літера А-І загальною площею 49,4 кв.м., в тому числі житловою площею 24,9 кв.м., який складається із житлова кімната - 12.1 кв.м., житлова кімната - 12.8 кв.м. кухня - 8.5 кв.м., кладова - 0.9 кв.м., веранда - 8.0 кв.м., коридор - 1.1 кв.м., тамбур 6.0 кв.м, сарай літера «Б», вбиральня літера «М», що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Припинити за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 14/25 частки житлового будинку з відповідними надвірний будівлями до нього, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 26 березня 2026 року.

Суддя Л.М. Гладій