печерський районний суд міста києва

Справа № 757/47779/25-ц 
пр. 2-9545/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Зінченко І.І.,
за участю: 
представника позивача: не з`явився,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - позивач, КП «Київтеплоенерго») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 9 832, 10 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 1 672, 46 грн., 3% річних у розмірі 470, 02 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 3, 62 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 0, 63 грн, 3% річних у розмірі 0, 19 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 48 865, 31 грн. та інфляційну складову боргу 3 203, 89 грн., 3% річних у розмірі 1 031, 34 грн., пеню у розмірі 1 254, 78 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 557, 02 грн., заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 80, 36 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з 01.05.2018 року КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг, а саме з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року надає послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021 року зв`язку із зміною законодавства виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). 
Відповідно до вимог щодо надання послуг з ЦО/ЦПГВ та послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання. КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). 
Житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, а відтак відповідач є споживачем послуг з ЦО/ЦПГВ та з 01.11.2021 року споживачем послуг з ТЕ/ПГВ, оскільки не відмовлявся від їх надання у встановленому чинним законодавством порядку.
Проте, відповідач своєчасно за спожиті комунальні послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ не сплачував, в результаті утворилась заборгованість, яка за період з 01.05.2018 року по 31.08.2025 року складає 60 338, 41 грн., з яких: заборгованість за послуги з централізованого опалення - 9 832, 10 грн, заборгованість за послуги централізованого постачання гарячої води - 3,62 грн. Також заборгованість з 01.11.2021 року за послуги з постачання теплової енергії - 48 865, 31 грн.
Крім того, за вищевказаною адресою утворилась заборгованість у період до 31.10.2021 року зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення - 80, 36 грн., а також за період з 01.11.2021 року заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії - 1 557, 02 грн.
Так, позивач належним чином виконав свій обов`язок та надав відповідачу послуги, однак останній не здійснює оплату за їх спожиття, тому позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути на свою користь заборгованість, яка утворилась за вищевказаний період.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 року, справу було розподілено та передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.
На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та 02.10.2025 року отримано відповідь № 1848477.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.10.2025 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 08.12.2025 року.
04.12.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. Крім того відповідач до відзиву долучила витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
08.12.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача Хахановського А.В. надійшла заява про ухвалення заочного рішення, останній позовні вимоги підтримав та просив проводити розгляд справи за його відсутності.
08.12.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2025 року відзив на позовну заяву приєднано до матеріалів справи.
В судове засідання 08.12.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у заявах представник позивача та відповідач просили розглядати справу за їх відсутності.
Оскільки, згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.
Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Суд встановив, що 11.10.2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що були отримані кредитором за період 01.08.2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначено в додатках № 1 та № 2 до цього договору (а.с. 32).
Так, з 01.05.2018 року КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг, а саме з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року надає послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021 року зв`язку із зміною законодавства виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). Відповідно до вимог щодо надання послуг з ЦО/ЦПГВ та послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання. КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). 
Відповідно до пп. 6, 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач, до кола яких, зокрема, належить фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, виконавцем комунальних послуг з 01.05.2018 року є КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Зокрема, з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року Позивач надавав послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ). З 01.11.2021 року, у зв`язку зі змінами в законодавстві, Позивач став виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).
Правовідносини у сфері надання послуг з ЦО/ЦПГВ регулювались Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV та Правилами, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, Постановою КМУ від 11.12.2019 року № 1182 та Постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830. 
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
На виконання вимог законодавства, Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води № 34 (5085) був опублікований позивачем 28.03.2018 року у газеті «Хрещатик».
Правовідносини у сфері надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води регулюються Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.11.2017 року, постановою КМУ №1182 «Про затвердження правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» від 11.12.2019 року та постановою КМУ №830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
На виконання вказаних вимог позивачем на своєму вебсайті https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/ були оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води.
Пунктом 4 типового індивідуального договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
Відповідно до п. 5 Договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
За змістом ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», учасниками право відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з управління побутовими відходами - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів.
Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені ст. ст. 7, 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Як визначено у п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, зі свого боку, виконавець комунальної послуги, зокрема, зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Згідно із ст. ст. 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Отже, враховуючи положення ст. ст. 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц).
Так, позовні вимоги КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» обґрунтовує тим, що відповідач не здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги у зв`язку з цим утворилась заборгованість у розмірі 60 338, 41 грн., з яких: заборгованість за послуги з централізованого опалення - 9 832, 10 грн, заборгованість за послуги централізованого постачання гарячої води - 3,62 грн.; заборгованість з 01.11.2021 року за послуги з постачання теплової енергії - 48 865, 31 грн. Також заборгованість за період до 31.10.2021 року зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення - 80, 36 грн., а також за період з 01.11.2021 року заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії - 1 557, 02 грн.
Разом з тим, у противагу доводам позивача, відповідач стверджує, що дійсно зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , однак не є її власником.
Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 136389403 від 01.09.2025 року, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак як вбачається з витягу, за вказаною адресою зареєстровано ще 2 особи. (а.с. 6)
Відповідно до матеріалів справи, відповідачем до відзиву долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 455040826 сформованого 04.12.2025 року (14:55:45), вказано, що 28.0.06.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паденко Т.М. внесено запис на підставі договору дарування квартири та остання на праві спільної часткової власності (розмір частки 3/5) належить ОСОБА_2 . Крім того, відповідно до вказаної інформації, 22.12.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського округу Косенко О.О. внесено запис та ОСОБА_3 на підставі договору дарування набула у власність квартиру ( розмір частки 2/5) за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.62)
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
За приписами ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
За положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають: право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва.
Таким чином, обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг покладається саме на споживача таких послуг, яким є власник (співвласник) об`єкта нерухомості або інша особа, яка на законних підставах користується такими послугами.
Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Як визначено у ч. ч. 2, 3 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Зважаючи на викладене, вказані позивачем обставини справи не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, у матеріалах справи не міститься належних та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 ., та відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зазначена квартира належить іншим особам на праві спільної часткової власності.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 
Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Відповідачем належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 1, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 19, 20 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ст. ст. 11,182, 319, 322, 331, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 629, 714, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274-279, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», адреса: 01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5, код ЄДРПОУ 40538421.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне судове рішення складено та підписано 08.12.2025 року.

Суддя І.В. Григоренко