ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року	Справа № 513/83/26	
 	Номер провадження 1-кп/495/428/2026	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 , 
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15.08.2025 за № 12025167240000053 за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пшеничне Саратського району Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, працює водієм швидкої допомоги, одруженого, має на утриманні неповнолітню дочку 2012 року народження, не депутата, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 , 15 серпня 2025 року приблизно о 13:00 годині, перебуваючи на земельній ділянці зі складу земель водного фонду, яка відповідно до пункту 24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України відноситься до земель комунальної власності Петропавлівської сільської ради Білгород — Дністровського району Одеської області, що розташована за межами населеного пункту с. Пшеничне, Білгород- Дністровського району Одеської області, за координатами Google карти 5117887.700 3310298.026, не маючи жодних правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності або користування земельною ділянкою водного фонду, діючи умисно, всупереч вимогам ст. ст. 58, 60, 61, 168 Земельного кодексу України, ст. ст. 86, 88, 89 Водного кодексу України незаконно, тобто без отримання від спеціально уповноважених органів влади відповідних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву земель, які відносяться до складу земель водного фонду, реалізуючи свій умисел, діючи умисно, незаконно, керуючись корисливим мотивом та з метою заволодіння землями водного фонду, використовуючи екскаватор з реєстраційним номером НОМЕР_1 марки LIEBHERR A9O4 LITRONIC, 2009 року випуску, двигун НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини належить ОСОБА_5 та на підставі усної домовленості, під керуванням найманого працівника ОСОБА_6 , який діяв за безпосереднього керівництва ОСОБА_4 та був впевнений у наявності в останнього права на проведення відповідних робіт, у зв`язку з чим не усвідомлював протиправний характер цих дій, здійснив днопоглиблювальні роботи в стариці водного об`єкту - річці «Сарата» (за координатами Google карти 5117887.700 3310298.026) за межами населеного пункту с. Пшеничне Білгород- Дністровського району Одеської області, тим самим ОСОБА_4 незаконно, умисно заволодів поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду об`ємом 206,1 кубічних метрів ґрунту, що згідно примітки до ст. 239-2 КК України є особливо великим розміром, оскільки обсяг поверхневого (ґрунтового) шару земель, становить більше, ніж десять кубічних метрів.
2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239-2 КК України, тобто незаконне заволодіння поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах.
3. Оцінка доказів.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються вирішення долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України. Зокрема підтвердив, що влітку минулого року на зазначеній земельній ділянці організував розчищення і зняття шару землі. Так пояснив суду, що там раніше була яма, в якій було джерело і вода з нього використовувалася для поливання грядок, напування домашньої птиці. Проте вона намулилася і він вирішив її розчистити і зняти верхній шар землі. Так він їхав з роботи і побачив, що їде екскаватор. Він його зупинив і почав розмовляти з водієм ОСОБА_7 . Взяв в нього номер телефону і домовився, що на наступний день він приїде і все розчистить. Наступного дня екскаватор приїхав, почав знімати ґрунт і після чого приїхали працівники поліції.
Розкаюється у вчиненому. Запевнив, що таке більше не повториться.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю доведена.
4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
5. Мотиви призначення покарання.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, необхідно призначити йому покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239-2 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ч. 2 ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є кримінальним проступком, дані про особу винуватого – те, що ОСОБА_4 раніше не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності, його вік, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої доньки, задовільний стан здоров`я, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Окрім того суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 239-2 КК України у виді пробаційного нагляду на строк, який є мінімальним для даного виду покарання, із покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України та з позбавленням права займатись діяльністю у природоохоронній сфері на строк, який є мінімальним для даного виду покарання.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Таке покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. 
Також відповідно до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 19.08.2026 у справі № 513/1042/25 (провадження № 1-кс/513/32/25).
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ні на стадії досудового розслідування, ні на стадії судового розгляду не обирався і підстави обирати до набрання вироком законної сили суд не вбачає. 
Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 128, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із зняттям та перенесенням ґрунтового покриву із земельних ділянок строком на 1 (один) рік.
В порядку п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України на період відбування покарання у виді пробаційного нагляду зобов`язати   ОСОБА_8 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду та покладених на     ОСОБА_8 обов`язків обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вирком суду законної сили не обирати.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 19.08.2026 у справі № 513/1042/25 (провадження № 1-кс/513/32/25) скасувати.
Речові докази 
трактор – екскаватор марки «LIEBHERR 904», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору – залишити ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі його ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 Кримінального кодексу України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя       ОСОБА_9