ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6211/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2025 року (суддя Лазаренко М.С., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 22.09.2025 року) у адміністративній справі №280/6211/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи, зобов`язання призначити пенсію за віком, суд –
в с т а н о в и в:
У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі по тексту – відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 07.04.2025 року №083250008203 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язати відповідача призначити та виплатити їй пенсію з 31.03.2025 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.08.1984 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2025 року позовні вимоги задоволено.
З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в м. Бердянську подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка за принципом екстериторіальності 07.04.2025 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та рішенням №083250008203 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та відсутністю інформації щодо отримання/неотримання пенсії в російській федерації. Апелянт зазначив, що, починаючи з 23.12.2022 року, правові відносини з рф зупинені офіційно, а тому жодні запити на отримання правової допомоги не виконуються. Після зупинення дії Конвенція 1993 року не застосовується у відносинах з рф щодо будь-яких документів, виданих, посвідчених у вказаних країнах, незалежно від дати їх видачі, посвідчення. Офіційні документи, видані з 27.12.2022 року «компетентними органами р ф» приймаються на території України виключно за умови легалізації, оскільки рф є учасником Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, яка є чинною у відносинах України з іншими державами. Апелянт зазначив, що до страхового стажу не враховано період трудової діяльності трудової книжки НОМЕР_1 від 15.08.1984 року, оскільки на титульній сторінці дописано дату народження, яке не завірено належним чином. Належним чином підтверджено страховий ста 18 років, 17 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.03.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було розглянуто заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 07.04.2025 року №083250008203. Підставою для відмови стала відсутність у ОСОБА_1 необхідного страхового стажу та відсутність інформації щодо отримання пенсії в російській федерації. Зарахований страховий стаж 18 років 07 днів. До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.08.1984 року, оскільки на титульній сторінці дописано дату народження, запис не завірений належним чином. Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції керувався ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ст.8, частинами 1, 2, 3, 4 ст.24, ч.1 ст.26, частинами 1, 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; пунктами 1, 1.2, 2.2, 2.4, 2.6, 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58; Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 року №162; Законом України від 25.04.2024 року №3674-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення (набрав чинності 23.06.2024 року); постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» та прийшов до висновку про те, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця, який зобов`язаний здійснити виправлення у трудовій книжці у разі виявлення неправильного або неточного запису. Суд дійшов висновку, що періоди роботи ОСОБА_1 згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 15.08.1984 року мають бути зараховані до страхового стажу. Суд врахував, що копія заяви про призначення пенсії від 31.03.2025 року, подана ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій міститься запис наступного змісту: «Інших виплат, зокрема пенсії від росії, не отримую», отже, пенсійний орган станом на розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком мав повідомлення від неї щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.03.2025 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком. На заяві про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 власноручно зробила запис: «Інших виплат, зокрема пенсії від росії не отримую. Підпис, 31.03.2025 року».
Встановлено, що 07.04.2025 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянуто заяву ОСОБА_1 та рішенням №083250008203 відмовлено ОСОБА_1 у призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу; зарахований страховий стаж 18 років 07 днів; до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.08.1984 року, оскільки на титульній сторінці дописано дату народження, запис не завірений належним чином.
Згідно довідки про підтвердження трудового стажу, виданого виконкомом Бердянської міської ради від 30.04.2025 року №03/192 підтверджено, що ОСОБА_1 працювала в навчальному закладі загальної середньої освіти м. Бердянська Бердянської міської ради Запорізької області з 30.08.1986 року (наказ про зарахування №13 від 01.09.1986 року) по 16.02.1987 року (наказ про звільнення №24-к від 16.02.1987 року) на посаді вихователя групи подовженого для середньої школи №16 м. Бердянська.
Згідно архівної довідки Бердянського державного педагогічного університету від 01.05.2025 року №64-06/334, ОСОБА_1 працювала в Бердянському державному педагогічному інститут ім. П.Д. Осипенко з 17.02.1987 року по 31.08.2002 року.
Згідно архівної довідки Бердянського державного педагогічного університету від 01.05.2025 року №64-06/335, ОСОБА_1 працювала в Бердянському державному педагогічному університеті з 02.09.2002 року по 02.09.2013 року.
Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування (форма ОК-5) ОСОБА_1 працювала в Приазовському державному технічному університеті, Бердянському державному педагогічному університеті у період з 1998 року по вересень 2013 року.
Згідно форми РС-право пенсійним органо зараховано до загального стажу ОСОБА_1 період з 01.09.2004 року по 31.08.2013 року – 18 років, 17 днів. Не зараховано період з 01.09.1980 року по 30.06.2003 року. 
Відповідно до частин 1, 4 ст.24, ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пунктів 1.1, 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними 5 нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіху роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
Встановлено, що Законом України від 25.04.2024 року №3674-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення» (набрав чинності 23.06.2024 року) внесено зміни до п.14-4 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким встановлено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.
Відповідно д постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» передбачено вихід України з Угоди від 13.03.1992 року. 
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця, який зобов`язаний здійснити обґрунтовано врахував, що у зв`язку з виходом України з Угоди у галузі пенсійного забезпечення склалися обставини, які унеможливлюють обмін інформацією між органами пенсійного забезпечення України та російської федерації, тому норми чинного законодавства вимагають від заявника надати власне письмове підтвердження при поданні заяви про призначення пенсії, що він не перебуває на пенсійному забезпеченні в органах російської федерації. ОСОБА_1 підтвердила, що вона не отримує пенсію від російської федерації, написавши це власноручно на заяві про призначення пенсії за віком.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області – залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2025 року у адміністративній справі №280/6211/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Н.А. Олефіренко