Справа № 740/4470/25 	Головуючий у 1 інстанції Карпусь І. М. 	
Провадження № 33/4823/184/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Салая Г.А., 
за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Соболєва М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2025 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 01.08.2025 року о 23 год 35 хв у м. Ніжині Чернігівської області, по вул. Овдіївській, 219, керувала автомобілем «CHERY YAGGI», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат склав 0,88 проміле.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по 
справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом не правильно встановлено обставини справи, поза увагою залишились її доводи про відсутність доказів керування автомобіля саме нею. Вона пояснювала, що за кермом автомобіля перебував її чоловік, але коли поліцейський автомобіль подав знак про зупинку, то він зупинився і вони помінялися місцями, в подальшому вона пред`явила свої документи. Після питання поліцейського чи вживала вона алкогольні напої, вона заперечила та повідомила, що може проїхати у лікарню щоб здати аналіз, на що поліцейський відповів, що така процедура застосовується у разі ДТП з потерпілими. Щоб уникнути конфліктної ситуації, вона погодилась пройти огляд на Драгері на місці, однак відкрити мундштук їй ніхто не давав, про те, як діє прилад не повідомляли. Такої ознаки, як «тремтіння пальців рук» у неї не перевіряли, однак у протоколі зазначили. Такі обставини підтвердили свідки, які рухалися із нею в автомобілі, однак суд безпідставно не взяв їх до уваги. 

Дослідивши матеріали справи, вислухавши апелянта та її захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснював, що саме він керував транспортним засобом, а після зупинки автомобіля поліцейськими, помянявся із дружиною місцями.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409610 від 01.08.2025 ОСОБА_1 01.08.2025 року о 23:35 год керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер», результат склав 0,88 проміле.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені в ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Із переглянутого відеозапису вбачається, що на камеру відеореєстратора патрульного автомобіля зафіксовано рух автомобіля назустріч та його зупинку на поданий відповідний сигнал поліцейських. Після розвороту автомобіля поліцейських, зафіксовано як водій-жінка зачиняє водійські двері, в подальшому встановлено, що це ОСОБА_1 . Поліцейський повідомив про запах алкоголю від водія, на що остання заперечила та сказала, що може у лікарні здати аналіз. Поліцейський повідомив, що обов`язковому огляду та здачі аналізів підлягають водії у разі ДТП та запропонував пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодилася, результат показав 0,88 проміле, жодних заперечень від водія не поступало, останню повідомлено, що буде складено протокол про адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП, а її буде відсторонено від подальшого керування.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат – 0,88 проміле (а.с. 3). 

Доводи апеляційної скарги про недоведеність керування автомобілем саме ОСОБА_1 та її позиція про те, що після зупинки вони з чоловіком помінялися місцями було предметом ретельної перевірки судом першої інстанції, який оцінивши такі пояснення ОСОБА_1 та свідків у судовому засіданні, оцінив такі у сукупності з іншими дослідженими доказами, зокрема, відеозаписом із відеореєстратора та нагрудної камери поліцейських, не знайшов об`єктивного підтвердження такого. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду І інстанції, оскільки такі доводи апелянта достатньою мірою спростовуються дослідженим відеозаписом, на якому зафіксовано як водій закривала водійські двері, жодних заперечень щодо керування транспортним засобом не повідомлялося, не зазначали про це і пасажири автомобіля, тому такі їх показання у суді суд правильно оцінив критично.

У зв`язку з чим, суд апеляційної існтанції ставиться критично і до показань ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції, оскільки такі спростовуються дослідженими доказами та спрямовані на уникнення від відповідальності ОСОБА_1 . 

Так само посилання на порушення порядку огляду також не спроможні, оскільки на відео зафіксовано, що водій не заперечувала по суті пройденого огляду. 

Таким чином, доводи апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Місцевий суд у достатньому обсязі з`ясував обставини справи, дослідив усі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм оцінку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності і яка є безальтернативною. 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай