Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/992/25
Провадження № 3/935/38/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
13 квітня 2026 року       м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділу поліції № 1 Житомирського районного управління № 2 Головного управління національної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі захисника Василевської О. А., 
встановив:
До Коростишівського районного суду Житомирської області 25.04.2026 від відділу поліції № 1 Житомирського районного управління № 2 Головного управління національної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 305933 від 20.04.2025, ОСОБА_1 20.04.2025 о 01:20 годині м. Коростишів по вулиці Героїв Небесної Сотні, 47 керував транспортним засобом Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснив, що 20.04.2025 вони з дружиною перебували вдома, дитина перебувала у батьків, зателефонували батьки та повідомили, що дитині болить вухо, вони з дружиною вирішили їхати до батьків, за кермо сіла дружина, оскільки ОСОБА_1 пив пиво, забрали дитину та поїхали в аптеку, по дорозі зупинились біля магазину «Спар» навпроти лікарні, ззаду під`їхали працівники поліції. На відеозаписі з бодікамери працівників поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом задля того, щоб працівники поліції їх швидше відпустили, оскільки був в стані афекту, зазначене не відповідає дійсності, оскільки за кермом автомобіля перебувала його дружина.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 , 20.04.2025 вони з чоловіком перебували вдома, дитина перебувала у батьків, зателефонували батьки та повідомили, що дитині болить вухо, враховуючи, що дитина з аутичним спектром, вони вирішили їхати до батьків, таксі викликати в комендантську годину не виявилось можливим, за кермо сіла ОСОБА_2 , по дорозі назад дитина почала істерити та вони заїхали за магазин, щоб заспокоїти його, ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні і повернувся до дитини, щоб заспокоїти її, оскільки лише він може це зробити, і в цей час до водійських дверей підійшов працівник поліції, дитини сильно злякалась працівників поліції і почала плакати. Працівники поліції не зупиняли їх автомобіль, вони самі зупинились, щоб ОСОБА_1 міг заспокоїти дитину.
У судовому засіданні особа, яка склала протокол інспектор сектору реагування управління патрульної поліції ВП № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області Рушалюк С. О. пояснив, що 20.04.2025 вони зупинили автомобіль Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , підійшовши до автомобіля, водійські двері та пасажирські двері були закриті, водій з пасажиром (його дружиною) здійснили пересідання, ОСОБА_3 візуально спостерігав це. В складі екіпажу був ще працівник поліції ОСОБА_4 , який стояв біля пасажирських дверей автомобіля і також візуально спостерігав за процесом пересідання. Крім того, в ході спілкування ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом. На запитання захисника чому не залучили свідків, які сиділи на лавці навпроти автомобіля ОСОБА_1 , ОСОБА_3 пояснив, що після приїзду патрульного автомобіля люди, які сиділи на лавці біля магазину пішли, жодним процесуальним документом факту пересідання зафіксовано не було.
У судовому засіданні інспектор сектору реагування управління патрульної поліції ВП № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області Даниленко М. В. пояснив, що 20.04.2025 вони зупинили автомобіль Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , підійшовши до автомобіля, водійські двері та пасажирські двері були закриті, вікна в автомобілі тоновані, тому було погано видно хто перебував за кермом, однак підійшовши ближче було видно, що водій з пасажиром (його дружиною) здійснили пересідання, ОСОБА_4 візуально спостерігав це. ОСОБА_4 пояснив, що переглядав відеозапис з автомобільного реєстратора патрульного автомобіля на своєму телефоні та при приближенні відеозапису, у відображенні вікон магазину, які знаходились навпроти автомобіля ОСОБА_1 було видно певні рухи, схожі на пересідання водія з пасажиром. На запитання захисника чому не залучили свідків, які сиділи на лавці навпроти автомобіля ОСОБА_1 , ОСОБА_4 пояснив, що після приїзду патрульного автомобіля люди, які сиділи на лавці біля магазину пішли, крім того була ймовірність, що водій втече, а також з метою дотримання мір особистої безпеки, оскільки невідомо, хто знаходився в автомобілі, працівники поліції не могли піти за свідками, щоб відібрати у них письмові пояснення, жодним процесуальним документом факту пересідання зафіксовано не було. Крім того, на відеозаписі з бодікамери працівників поліції, в ході спілкування, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом.
У судовому засіданні захисник Василевська О. А. просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що дійсно 20.04.2025 о 01:20 год. саме вона перебувала за кермом автомобіля, а чоловік ОСОБА_6 займався їх сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має інвалідність та він є його опікуном. У судовому засіданні було досліджено відеозапис, з якого встановлюється, що зразу після зупинки автомобіля до "водійських" дверей автомобіля підбіг працівник поліції, коли він їх відкрив, то за керма автомобіля вийшла жінка. Вказана позиція також викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 р. (справа №935/1037/25): «При цьому, суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги доводи представника позивача про те, що автомобілем керувала ОСОБА_2 (дружина позивача). Колегія суддів зазначає, що з наявного у справі відеозапису видно те, що зразу після зупинки автомобіля позивача до "водійських" дверей автомобіля підбіг працівник поліції, коли він їх відкрив то з-за керма автомобіля вийшла жінка. Тобто це вказує на те, що працівниками поліції не надані суду докази та не спростована позиція позивача, що він не керував транспортним засобом, тому наявні підстави для скасування постанови. Факт порушення Правил дорожнього руху має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами. Зазначена позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 15 березня 2019 у справі №686/11314/17.». Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 показав, що чоловік помінявся з дружиною місцями, проте на відео це не видно, бо було темно. На запитання захисника щодо того, чому не було залучено свідків події для належної фіксації, зазначив, що свідки відразу відійшли. Тобто допитаний працівник поліції підтвердив, що «зафіксовано» було перебування саме ОСОБА_8 за кермом - візуальне спостереження працівника поліції. Це вказує на те, що працівниками поліції не надані докази та не спростована позиція про те, що ОСОБА_6 не керує транспортним засобом.
Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 305933 від 20.04.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, доданими фрагментами відеозаписів з місця події, наданих працівниками поліції, якими здійснювалось фіксування місця та обставин події. 
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в суду було переглянуто відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.
Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення оцінка доказів здійснюється органом /посадовою особою/ за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі – Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі – Інструкція №1452/735).
Згідно з пунктами 2 Порядку № 1103 та п. 4 Розділу Х Інструкції № 1395, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Вказані ознаки алкогольного сп`яніння були названі працівниками поліції ОСОБА_1 на відеозаписі.
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Тому, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується вказаними матеріалами справи, а ОСОБА_1 не було надано жодних переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави поставити під сумнів правдивість обставин, викладених у матеріалах справи.
Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснень, які викладені в пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Згідно положень статті 25 Кодексу України про адміністративні правопорушення оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.
Отже, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні 20.04.2025 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 25, 33-35, 40-1, 130, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні 20.04.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .
Накласти на ОСОБА_1  стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на розрахунковий рахунок UA368999980313060149000006001, отримувач коштів – ГУК у Житомирській області, код класифікації доходів бюджету – 21081300, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), МФО – 899998, код за ЄДРПОУ 37976485, стягувач: відділ поліції № 1 Житомирського районного управління № 2 Головного управління національної поліції у Житомирській області, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави на розрахунковий рахунок UА908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Київ/Києві, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код за ЄДРПОУ 37993783.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко