Справа № 529/232/26
Провадження № 3/529/114/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року селище Диканька
Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого ізолювальником у ПрАТ "Укрнафтогазбуд", реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
12 березня 2026 року о 14 год. 12 хв. ОСОБА_1 ухилився від виконання визначених ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьківських обов`язків щодо догляду та виховання його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 12 березня 2026 року о 14 год. 12 хв. керував мотоциклом Tekken 250, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Незалежності в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області, без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортними засобами. Стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому, у заяві ОСОБА_1 вказав, що визнає у повному обсязі свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУПАП. Зазначив, що провів із сином профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення у подальшому правопорушень. ОСОБА_1 зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання та догляду дітей проявляється у вигляді: залишення впродовж тривалого строку дітей без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у прямому чи непрямому умислі або різних формах бездіяльності, пов`язаних з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція вказаної вище статті КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Частинами 1-4 статті 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину.
Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у наданій суду письмовій заяві, факт вчинення ним вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі матеріалами у сукупності, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 993895 від 13.03.2026 з власноручно написаним ОСОБА_1 поясненням у цьому протоколі про те, що він згодний з протоколом, 
- письмовим поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 13.03.2026 про те, що 12.03.2026 до нього зателефонував його неповнолітній син ОСОБА_2 та повідомив, що його зупинили поліцейські, коли він керував мотоциклом, і стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за фактом керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортними засобами. ОСОБА_1 зазначив, що він дозволяв синові їздити за кермом, однак коли вони були удвох. Він не дозволяв сину зовсім самостійно керувати транспортним засобом. 12.03.2026 він був на роботі, а ключі заховав вдома, щоб син не взяв мотоцикл для їзди. Однак, син без дозволу взяв мотоцикл та поїхав на ньому до школи.
- письмовим поясненням неповнолітнього ОСОБА_2 від 13.03.2026 про те, що 12.03.2026 о 14 год. 12 хв. він керував мотоциклом Tekken 250, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Незалежності в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області, без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортними засобами, після чого його зупинили поліцейські та склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_2 зазначив, що його батько ОСОБА_1 дозволяв йому керувати транспортним засобом, але за умови, що він буде сидіти позаду. Керувати зовсім без нього, батько йому не дозволяв. 
Дослідивши та оцінивши вказані вище докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повністю доведена належними та допустими доказами. 
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. 
Враховуючи викладене вище, обставини вчинення правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , винність якого у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, відсутність тяжких наслідків вчиненого, приходжу до висновку, що за вчинене останньому необхідно призначити адміністративне стягнення у виді попередження.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 665,60 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. ст. 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 за винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.
Суддя          О.С. Кириченко