ЄУН 932/7249/25
Провадження №2/932/2491/25
РІШЕННЯ
Іменем України
19.03.2026            місто Дніпро 

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого - судді Салькової В.С., 
за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача
Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Маслака І.П. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником автомобіля LEXUS, д/н НОМЕР_1 . 22.10.2024 близько 07-40 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем HYUNDAI, д/н НОМЕР_2 , в районі перехрестя вул. Сергія Подолинського та вул. Січових Стрільців у м. Дніпрі, не надала переваги в русі автомобілю, що прямував головною дорогою, внаслідок чого сталося зіткнення з належним їй автомобілем LEXUS, д/н НОМЕР_1 , автомобілі були пошкоджені. 
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 13.01.2025 ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. 
За висновком експерта від 25.11.2024 вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля LEXUS, д/н НОМЕР_1 , становить 773516,25 грн. 
Після ДТП через неможливість самостійного переміщення автомобіля вона викликала евакуатор, нащо витратила 3000,00 грн. 
Страхова компанія відповідача АТ «СГ «ТАС» виплатила їй компенсацію в розмірі 160000,00 грн згідно з умовами договору страхування. 
Матеріальна шкода, заподіяна їй внаслідок ДТП, яка наразі не відшкодована, становить 304172,25 грн та обрахована таким чином: вартість матеріального збитку за висновком експерта 773516,25 грн - вартість автомобіля в пошкодженому стані 316344,00 грн - страхова виплата 160000,00 грн + вартість послуги евакуатора 3000,00 грн + вартість допоміжних послуг з розбирання та збирання елементів автомобіля, що були надані майстрами з метою забезпечення можливості проведення експертного дослідження 4000,00 грн. 
Також зазначає, що діями відповідача їй заподіяна й моральна шкода, оскільки внаслідок ДТП вона тривало перебувала в нервовому напруженні, психологічному стресі, переживаннях, пов`язаних з втратою можливості користування автомобілем, необхідністю самостійно врегульовувати наслідки події. Її звичний спосіб життя та плани були порушені, нею зазнані моральні страждання через несправедливе затягування відшкодування шкоди. Також вона хвилювалася за стан здоров`я доньки, яка постраждала внаслідок цієї ДТП та проходила лікування у стаціонарі. З огляду на характер правопорушення, тривалість негативного впливу вважає обґрунтованим розмір відшкодування моральної шкоди в 30000,00 грн. 
Просила стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 334172,25 грн та понесені нею судові витрати. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, вирішення їх судом 
Разом з позовною заявою позивачем подане клопотання про забезпечення позову. 
В судовому засіданні 19.03.2026 представником позивача - адвокатом Маслаком І.П. підтримані позовні вимоги. 
Представником відповідача - адвокатом Томою В.П. позовні вимоги визнані частково, але визнана частина не конкретизована. Так, представником пояснене, що відповідач дійсно є винуватою в настанні ДТП, намагалася домовитися про відшкодування шкоди в досудовому порядку з водієм постраждалого автомобіля (не власником), але згоди досягнуто не було. Оскільки вартість збитків визначена експертом, у вирішенні питання про стягнення матеріальної шкоди відповідач покладається на розсуд суду, але вважає суму завеликою, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі. Щодо відшкодування моральної шкоди, вважає, що докази користування позивачем автомобілем відсутні, просить відмовити. Витрати на правничу допомогу просить розподілити на розсуд суду та врахувати, що зараз у справі задіяний інший представник позивача, а щодо попереднього представника - не задовольняти. Інші витрати також просить розподілити на розсуд суду. 
В ході судового засідання через технічний збій припинилася фіксація розгляду справи, то ж, через неможливість подальшого проведення судового розгляду та з метою дотримання розумних строків розгляду справи представниками сторін складено та подано суду заяви про завершення розгляду справи за їхньої відсутності. 
Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 23.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову. 
Ухвалою суду від 27.06.2025 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання, відповідачеві запропоновано подати відзив на позовну заяву. Правом надати відзив відповідач не скористалася. 
Ухвалою від 30.09.2025 підготовче провадження у справі закрите та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 26.11.2025. 
26.11.2025 та 27.01.2026 судове засідання відкладалося за клопотанням сторони відповідача. 
19.03.2026 за наслідками розгляду справи судом ухвалене рішення. 
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля LEXUS, д/н НОМЕР_1 , що підтверджене свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданим 05.07.2016. 
22.10.2024 близько 07-40 ОСОБА_2 , рухаючись в районі перехрестя вул. Сергія Подолинського та вул. Січових Стрільців в м. Дніпрі, керуючи автомобілем HYUNDAI, д/н НОМЕР_2 , не надала переваги в русі автомобілю, який рухався головною дорогою, чим порушила вимоги п.16.11 ПДР, та вчинила зіткнення з автомобілем LEXUS, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. 
Зазначені обставини встановлені постановою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 13.01.2025 у справі №932/11468/24, яка набрала законної сили 20.02.2025, та якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КпАП України та на неї накладене стягнення. 
Після огляду автомобіля LEXUS, д/н НОМЕР_1 , який відбувся 05.11.2024 та зафіксований відповідним протоколом, висновком експерта ОСОБА_4 №3911/24 від 25.11.2024 встановлене, що вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля LEXUS, д/н НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, складає 773516,25 грн. За послуги експерта позивачем сплачено 5800,грн згідно з платіжною інструкцією №@2PL372098.
Згідно з актом прийому-здачі виконаних робіт від 05.11.2024, складеним між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , та рахунком на оплату №3 від 05.11.2024, роботи з розборки елементів автомобіля НОМЕР_1 виконавцем проведені та вартують 4000,00 грн.
Актом виконаних робіт б/н від 22.10.2024 підтверджено здійснення ФОП ОСОБА_6 евакуації автомобіля LEXUS, д/н НОМЕР_1 , з місця ДТП, вартість евакуації становить 3000,00 грн. 
За відомостями листа ПрАТ «СГ «ТАС» №01494/9125/ТС від 22.01.2025 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля HYUNDAI, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 застрахована полісом обов`язкового страхування АТ 4561892 від 05.12.2023. Вартість автомобіля LEXUS, д/н НОМЕР_1 , в пошкодженому внаслідок ДТП стані за висновком №79268 від 10.01.2025 СОД ОСОБА_7 становить 316344,20 грн. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, згідно з полісом складає 160000,00 грн та буде перерахована на реквізити, вказані в заяві на виплату страхового відшкодування. 
V. Оцінка суду
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як визнано сторонами, ПрАТ «СГ «ТАС» виконало свої зобов`язання перед позивачем, виплативши їй суму страхового відшкодування в порядку та у спосіб, визначений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в межах ліміту полісу відповідача в сумі 160000,00 грн.
Як визначено у ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція шкоди, що завдається.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2022 у справі №184/1461/20-ц.
Згідно зі ст.1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, зважаючи на те, що фактичний розмір завданої позивачеві матеріальної шкоди внаслідок ДТП становить 457172,25 грн (вартість матеріального збитку за висновком експерта 773516,25 грн - вартість автомобіля в пошкодженому стані 316344,00 грн), а сума страхового відшкодування, яка виплачена ОСОБА_1 з боку ПрАТ «СГ ТАС», становить 160000,00 грн, тобто в повному обсязі не покриває розміру завданої матеріальної шкоди, з відповідача на підставі ст.1194 ЦК України з метою повного відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підлягає стягненню сума різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 297172,25 грн. 
Що стосується витрат на послугу евакуатора в сумі 3000,00 грн та допоміжних послуг з розбирання та збирання елементів автомобіля, що були надані майстрами з метою забезпечення можливості проведення експертного дослідження, в сумі 4000,00 грн, суд не вбачає підстав для стягнення їх з відповідача на користь позивача, оскільки останньою не доведено несення нею таких витрат. Так, з наданих акту прийому-здачі виконаних робіт від 05.11.2024, складеним між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , та рахунком на оплату №3 від 05.11.2024, встановлено, що роботи з розборки елементів автомобіля НОМЕР_1 виконавцем проведені та вартують 4000,00 грн. З акту виконаних робіт б/н від 22.10.2024 вбачається здійснення ФОП ОСОБА_6 евакуації автомобіля LEXUS, д/н НОМЕР_1 , з місця ДТП, та те, що вартість евакуації становить 3000,00 грн. Разом з тим, квитанції про сплату позивачем вказаних сум в матеріалах справи відсутні, фактична сплата послуг не підтверджена, акт виконаних робіт б/н від 22.10.2024 щодо евакуації автомобіля не містить реквізитів та підпису замовника послуги. З огляду на наведене в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають. 
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то приписами ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України)
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн, позивач зазначила, що в результаті протиправних дій водія ОСОБА_2 їй завдано моральної шкоди у зв`язку з тим, що внаслідок ДТП вона тривало перебувала в нервовому напруженні, психологічному стресі, переживаннях, пов`язаних з втратою можливості користування автомобілем, необхідністю самостійно врегульовувати наслідки події. Її звичний спосіб життя та плани були порушені, нею зазнані моральні страждання через несправедливе затягування відшкодування шкоди. Також вона хвилювалася за стан здоров`я доньки, яка постраждала внаслідок цієї ДТП та проходила лікування у стаціонарі.
Оцінивши доводи позивача про заподіяння їй моральної шкоди та врахувавши встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 неправомірними діями ОСОБА_2 завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. В той самий час матеріали справи не містять відомостей як про родинні зв`язки позивача з водієм належного їй автомобіля ОСОБА_3 , так і про те, що остання постраждала внаслідок ДТП та перебувала на лікуванні. 
Вирішуючи питання про розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення, тривалості страждань і переживань позивача, зміни укладу його життя (неможливість користуватись власністю), оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи з морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності, суд вважає, що розмір компенсації моральних страждань слід визначити у 20000,00 грн, і такий розмір є справедливим, розумним та співмірним встановленим обставинам справи, тому з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути 20000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Згідно з ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесені і витрати, пов`язані із залученням експерта, а також витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі №712/4126/22, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема, якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
На підтвердження понесення витрат, пов`язаних із залученням експерта, позивач надала суду платіжну інструкцію №@2PL372098, якою на реквізити ФОП ОСОБА_4 нею сплачено 5800,00 грн за визначення суми матеріального збитку, заподіяної власникові автомобіля LEXUS, д/н НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП. 
Оскільки судом враховано висновок експерта як доказ, а понесені на його отримання витрати позивачем документально доведені, ці витрати підлягають розподілу між сторонами. 
Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг).
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги від 24.10.2024, укладену між АБ «Олександра Негробова» та ОСОБА_1 24.10.2024, акт приймання-передачі наданих правничих послуг від 22.05.2025 та квитанції до прибуткового касового ордеру №36 від 24.10.2024 на суму 2500,00 та №23 від 22.05.2025 на суму 8000,00 грн. 
Разом з тим, самого Договору про надання правничої допомоги від 24.10.2024 позивачем суду не надано. Під час розгляду цієї справи даний адвокат участі не брав. Таким чином, підстави для розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій частині відсутні. 
Також позивачем надано суду Договір про надання правової допомоги б/н від 14.05.2025, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Маслаком І.П., умовами якого розмір винагороди не визначений. 
В наданій квитанції оплати гонорару адвоката від 14.05.2025 зазначені опис послуг: надання правової допомоги, представництво в суді, та сума гонорару - 25000,00 грн. Оскільки договір не передбачає фіксованої суми гонорару адвоката або порядку її розрахування, а позивачем не надано суду акту виконаних робіт (детального опису робіт, наданих послуг) з розмежуванням їхньої вартості за часом та сумою, суд констатує відсутність обґрунтування позивачем сплаченої за надання професійної правничої допомоги суми в розмірі 25000,00 грн.
За вимогами ч.ч.4,5 ст.137 ЦПК України Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);  обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
З огляду на наведене, а також те, що сторона відповідача в судовому засіданні вважала розмір витрат на правничу допомогу завищеним, суд, беручи до уваги те, що адвокат Маслак І.П. підготував та склав позовну заяву, брав участь в судових засіданнях, врахувавши типовість та невелику складність цієї справи та те, що позовні вимоги задовольняються судом частково, дійшов висновку про зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 10000,00 грн. 
Частиною першою ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У цій справі розмір судового збору, сплаченого позивачем, становив 3341,72 грн за пред`явлення позову та 605,60 грн за вимогу про забезпечення позову. 
Через відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову судовий збір в цій частині покладається на позивача. 
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених судом вимог в сумі 3228,71 грн, а в іншій частині судовий збір покладається на позивача. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10-13,141,259,263-265 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди - 297172,25 грн, у відшкодування моральної шкоди - 20000,00 грн та у відшкодування понесених нею судових витрат 19141,72 грн, а всього - 336313 (триста тридцять шість тисяч триста тринадцять) грн 97 коп. 
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складене 30.03.2026.

Суддя: В.С. Салькова