Справа № 212/2980/26
2/212/3613/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року місто Кривий Ріг
Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Козлов Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Клай Інвест» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 12.09.2021 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 205531, підписаний електронним підписом через одноразовий ідентифікатор. За кредитним договором ТОВ «Займер» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за його користування. Приймаючи умови кредитного договору ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з його змістом. На виконання умов кредитного договору позичальнику було перераховано грошові кошти на рахунок відповідача. 13.09.2023 року відповідно до Протоколу загальних зборів учасників товариства №13/09/2023 ТОВ «Займер» змінило назву на ТОВ «Клай Інвест». Відповідач не виконав своїх зобов`язань, на підставі чого загальна сума заборгованості становить 18280 грн., яка складається з: 4000 грн. – заборгованості за тілом кредиту; 13680 грн. – заборгованість з відсотків за користування кредитом; 600 грн. – заборгованість за комісією. Враховуючи, що добровільно сплатити суму боргу відповідач не бажає, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 18280 грн. разом із судовими витратами на користь банку в сумі 2622,40 грн.
Ухвалою суду від 09 березня 2026 року при відкритті провадження у справі судом було визначено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.
Представник позивача, Саруханян А. С., не висловив заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач, ОСОБА_1 , будучи повідомленим про наявність позову ТОВ «Клай Інвест» до нього про стягнення суми боргу за кредитним договором, своїми правами на подання відзиву на позов не скористався.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає поданий позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Крім того суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК).
Головне, щоб електронний договір включав усі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним через недодержання письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Отже, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічна правова позиції була викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19.
Судом було встановлено, що 12.09.2021 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису було укладено договір про надання фінансового кредиту № 205531, за умовами якого кредитор надав боржнику фінансовий кредит в сумі 4000 грн. строком на 10 днів, з кінцевою датою повернення 21.09.2021, за яким нараховується 1110% річних від суми кредиту в розрахунку 3% на добу. Комісія складає 15% від суми кредиту. 
03 листопада 2021 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису було укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання фінансового кредиту № 205531, за умовами якої сторони погодили продовження строк дії договору на термін 30 днів, з 21.09.2021 до 03.12.2021. 
Таким чином суд дійшов висновку, що договір від 12.09.2021 року, та додаткова угода №2 від 03.11.2021 року, були підписані ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено його укладання сторонами такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
13.09.2023 року відповідно до Протоколу загальних зборів учасників товариства №13/09/2023 ТОВ «Займер» змінило назву на ТОВ «Клай Інвест».
Грошові кошти в сумі 4000 грн. були перераховані на банківську карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .
26 березня 2026 року до суду надійшла відповідь з АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-260310/79036-БТ від 13.03.2026 року за якою вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , банком було емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 14.09.2021 року відбулось зарахування грошових коштів.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 205531 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 має заборгованість передТОВ «Клай Інвест».
Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості суд вказує, що за абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, суд вказує, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, суд вважає, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги за ч. 2 ст. 1050 ЦК.
При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно п. 1.1 Договору про надання фінансового кредиту №205531 Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно п. 1.2 Договору про надання фінансового кредиту №205531 Кредит надається строком на 10 днів, тобто до 21-09-2021.
Згідно п. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту №205531за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 1110 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 3 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором.
Згідно із п. 1.5 Договору про надання фінансового кредиту №205531 За використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту.
Згідно із додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 205531 вбачається, що загальна вартість кредиту складає 5800 грн, яка складається з: 4000 грн. – тіло кредиту, 1200 грн. – відсотки за користування кредитом, 600 грн. – комісія за надання кредиту. 
3 листопада 2021 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису було укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання фінансового кредиту № 205531, за умовами якої сторони погодили продовження строк дії договору на термін 30 днів, з 21.09.2021 до 03.12.2021. 
Згідно графіку розрахунків та загальної вартості кредиту Додаткової угоди №2 до договору про надання фінансового кредиту № 205531, загальна вартість кредиту становить 8200 грн., яка складається з: 4000 грн. – тіло кредиту, 3600 грн. – відсотки за користування кредитом за період з 03.11.2021 року по 03.12.2021 року, 600 грн. – комісія за надання кредиту.
З розрахунку розміру позовних вимог вбачається, що 3 листопада 2021 року ОСОБА_1 на користь ТОВ «Клай Інвест» було сплачено в рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 6300 грн.
Суд звертає увагу на те,що згідно п. 2.4 Договору про надання фінансового кредиту №205531 при надходженні до Товариства коштів для виконання зобов`язань Клієнта Товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачується комісія за використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту; у третю чергу здійснюється повернення суми кредиту.
Таким чином суд відхиляє посилання ТОВ «Клай Інвест» на доведеність розміру боргу відповідача перед позивачем у зазначеному в позовній заяві розмірі, оскільки суд не приймає аргументи про те, що первісний кредитор мав право нараховувати передбачені відповідним договором кредиту проценти позичальнику до повного погашення ним заборгованості.
Отже, суд зазначає, що нарахування ОСОБА_1 відсотків за межами дії укладеного відповідачем кредитного договору № 205531 суперечить вимогам закону.
Аналогічна правова позиції була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.
Суд звертає увагу, що представником позивача не було додано до матеріалів справи докази того, що кредитний договір № 205531 між сторонами було продовжено з 22.09.2021 року до 02.11.2021 року.
Таким чином суд встановив наявність боргу ОСОБА_1 перед позивачем за договором №205531 саме в сумі 3040 грн., оскільки відповідачем було здійснено платіж на суму 6360 грн., з яких, згідно умов 2.4 кредитного договору, грошові кошти розподілились наступним чином: 4800 грн. – сплачено в рахунок відшкодування процентів за користування кредитом (додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту сума процентів складає 1200 грн; графік розрахунків за додатковою угодою - 3600 грн), та 600 грн. сплачена комісія за користування кредитом, а також 960 грн. – сплачено частково заборгованість за тілом кредиту.
Підсумовуючи, суд зазначає, що позовні вимоги ТОВ «Клай Інвест», заявлені до відповідача, підлягають на підставі викладеного судом вмотивування частковому задоволенню шляхом стягнення на користь позивача з ОСОБА_1 боргу за договором кредиту №205531 в сумі 3040 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ «Клай Інвест» зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 442,76 грн. (3040/ 18280 х 2662,40 = 442,76).
Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 200, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Клай Інвест» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клай Інвест» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3040 (три тисячі сорок ) грн.
У задоволенні решти заявлених позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клай Інвест»  витрати з оплати судового збору в сумі 442,76 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено та підписано 13 квітня 2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Клай Інвест», ЄДРПОУ 42146903, юридична адреса: м. Київ, вул. Кирилівська буд. 1-3А секція С.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. О. Козлов