Справа 206/483/26 
Провадження 2/206/1054/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

24 квітня 2026 року  м. Дніпро 

Самарський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді – Гаркуші В.В.,
за участю секретаря судового засідання Дуб В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просило суд:
стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народженя: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість за кредитним договором №2164210 від 19.03.2020 року в загальному розмірі 43500 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх);
стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народженя: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами код ЄДРПОУ: 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх) сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн.
І. Стислий виклад позиції сторін.
В обґрунтування позовних вимог Представник позивача зазначив, що 19.03.2020 року між ТОВ « Авентус Україна» і ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 2164210, відповідно до умов якого відповідач отримав 15000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі надавши відповідачу грошові кошти, а відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 
Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 43500 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 15000 грн.; заборгованість за процентами – 28500 грн.; заборгованість за неустойкою – 0 грн.
07.12.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № ККАУ-07122020, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором, а сума заборгованості становить 43500,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту15000,00 грн., заборгованість за процентами 28500,00 грн. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з цією позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2164210 від 19.03.2020 року в розмірі 43500,00 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.
Позивач та його Представник в судове засідання не з`явився. Відповідно до прохальної частини позовної заяви позивач просить розгляд справи проводити за відсутності свого представника та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 3).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою направлення судових повісток за зареєстрованим його місцем проживання, окрім того суд завчасно 25.03.2026 повідомляв відповідача про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової Влади України» (а.с. 17). Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило.
На підставі викладеного суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін в порядку, передбаченому ст. 280 ЦПК України.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2026, справу передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с. 11).
Ухвалою від 03.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 23.03.2026 на 09 год. 00 хв., в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 13-14).
06.03.2026 представник позивача подав заяву про розгляд справи без їхньої з позивачем участі, проти постановлення заочного рішення не заперечував (а.с. 18-20).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 19.03.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 2164210, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти (кредит) у загальному розмірі 15000,00 грн. строком кредитування 10 днів і сплатою процентів за користування кредитом, де знижена процентна ставка 0,95 % в день від суми кредиту та стандартна процентна ставка 1,90 % в день від суми кредиту, орієнтовна реальна річна процентна ставка 347,70 % річних за зниженою процентною ставкою та 695,40% за стандартною процентною ставкою, а орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складає 17850,00 грн., за зниженою 16425,00 (підсистема «Електронний суд»).
Пунктом 2.1 вказаного договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № НОМЕР_3 або іншу платіжну картку реквізити якої надані споживачем в особистому кабінеті.
Вищезазначений кредитний договір підписано сторонами з використанням електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором М182388, в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства і доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що передбачено розділом 6 цього договору (підсистема «Електронний суд»).
Крім того, відповідачем ОСОБА_1 разом з підписанням кредитного договору також було погоджено графік платежів за договором про споживчий кредит № 2164210 та паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит (підсистема «Електронний суд»).
В матеріалах справи також наявний лист ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 16.12.2025 року № 6518-ВП, який підтверджує факт перерахування ТОВ «Авентус Україна» 19.03.2020 року грошових коштів у сумі 15000,00 грн. на карту відповідача № НОМЕР_4 , код авторизації anknow, номер транзакції 6248506 (підсистема «Електронний суд»).
Матеріалами справи підтверджено, що 07.12.2020 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір відступлення права вимоги № ККАУ-07122020, у відповідності до умов якого позивач отримав право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Авентус Україна» і боржниками (підсистема «Електронний суд»).
Судом також встановлено, що відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № ККАУ-07122020 від 07.12.2020 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2164210 від 19.03.2020 року на загальну суму заборгованості 43500,00 грн. (підсистема «Електронний суд»).
Також, судом встановлено, що відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, не було здійснено жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором на рахунки ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» і на рахунки попереднього кредитора - ТОВ «Авентус Україна».
Отже судом встановлено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних нарахувань, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості.
Згідно з наданим розрахунком заборгованості сума заборгованості ОСОБА_1 , станом на 08.08.2020 складає 43500,00 грн.:, з них 15000,00 - заборгованість за тілом кредиту, 28500,00 грн - заборгованість за відсотками. З цього ж розрахунку вбачається, що Відповідач періодично здійснював платежі на користь первісного кредитора, всього 10260,00 грн., останній платіж було здійснено 30.04.2020 року.

ІV. Норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) і договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Згідно із ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Отже, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг у доведенні своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено факти укладення між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 вищевказаного договору про споживчий кредит і отримання відповідачем грошових коштів за його умовами, а також непогашення відповідачем заборгованості за вказаним у справі кредитним договором. Суд погоджується з розміром заборгованості по тілу кредиту, однак не погоджується з розміром нарахованих за користуванням кредитом відсотків, так як вважає, що вони нараховані за понаднормовий період. Відповідно до пункту 4.1 договору договір може бути продовжено на строк зазначений в п. 1.4 договору, тобто на 10 днів. Відповідно до п. 4.3 договору така пролонгація здійснюється шляхом вчинення платежу на користь Товариства у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. 
Судом встановлено, що Відповідач періодично здійснював оплату по кредиту. Оскільки останній платіж було здійснено ним 30.04.2020, то суд вважає, що термін дії договору продовжився на 10 днів від цієї дати, тобто до 10.05.2020, а отже і проценти за користування кредитом слід нараховувати з 19.03.2020 по 10.05.2020, тобто за 53 дні. З них 10 днів за процентною ставкою- 0,95% - 1425,00 грн (15000,00*0,95%*10 днів), 43 дні за процентною ставкою 1,90% - 12555,00 грн (15000,00*1,90%*43 дні). Всього 13680,00 грн., що з урахуванням сплачених відповідачем 10260,00 грн, складає 3420,00 грн. Тобто з Відповідача на користь Позивача належить стягнути 3420,00 грн. відсотків за користування кредитом, а також суму основного боргу за тілом кредиту 15000,00 грн., а загалом - 18420,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також судом встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договору відступлення права вимоги № ККАУ-07122020 від 07.12.2020 року, і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 513 ЦК України.
Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позовні вимоги заявлені на суму 43 500,00 грн, з яких підлягають задоволенню 18 420,00 грн, тобто позов задоволено на 42,34 %. З огляду на це, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 127,39 грн (2 662,40 грн ? 18 420,00 грн / 43 500,00 грн).
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги, що підтверджуються договором № 0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року, який укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатськім об`єднанням «Апологет», в особі адвоката Усенка М.І., який діє на підставі статуту, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії № 2093 від 29 вересня 2022 року, ордеру на надання правничої допомоги Серії ВС № 1381377 від 02 липня 2025 року; детальним описом робіт (наданих послуг) від 12 січня 2026 року щодо боржника ОСОБА_1 ; актом № 902 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 05 серпня 2025 року на загальну суму 8 000 грн. (підсистема «Електронний суд»).
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі №910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 8000 грн. не відповідають у повній мірі критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечать принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних правових (юридичних) послуг та їх необхідністю, обсягом наданих адвокатом послуг. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, сторони до суду не з`являлися, а отже вона не відноситься до складних справ.
Однак, враховуючи, що рішенням суду позов задоволено частково, що дає суду підстави зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, але судом враховується недотримання співмірності затрат на правничу допомогу і тому необхідно зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до суми 3000 грн., що відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 270,34 грн (3 000,00 грн ? 18 420,00 грн / 43 500,00 грн).
Керуючись ст. ст. ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх, рахунок НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», заборгованість за кредитним договором № 2164210 від 19.03.2020 року у загальному розмірі 18420 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 00 копійок, з яких: 15000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту; 3420,00 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1127 (одна тисяча сто двадцять сім) гривень 39 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1270 (одна тисяча двісті сімдесят) гривень 34 копійки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог — відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, цей строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:         В.В. Гаркуша