УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/8966/25 Головуючий у 1-й інст. Хоцька Л. М. 
Номер провадження №33/4805/740/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька ТС., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:

До Житомирського апеляційного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, 18.02.2026 ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2026 головуючою по справі визначено Рябеньку Т.С..
Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що вона підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.
Статтею 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII (далі-Закон) регламентовано, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч. 6 ст. 13 Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. У судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (частини 1, 2 статті 14 цього Закону).
За змістом ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.
Рішенням Конституційного суду України від 14 липня 2021 року (справа № 1-179/2019(4094/19) встановлено, що володіти українською мовою як мовою свого громадянства - обов`язок кожного громадянина України. При цьому кожен громадянин України є вільним у виборі мови або мов для приватного спілкування.
У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).
З огляду на зазначене, апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.
Зазначений правовий висновок викладений і в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 19 вересня 2022 року (справа №521/12324/18) та є обов`язковим для інших судів.
Проте, вищевказана апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подана без дотримання вищевказаних вимог закону, оскільки ця скарга складена недержавною мовою.
Крім того, дана апеляційна скарга надійшла на адресу Житомирського апеляційного суду електронною поштою з електронної адреси "Dostupnost Zakonnost" 
В силу ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Оскільки нормами чинного КУпАП не визначений порядок подання апеляційних скарг на електронну адресу суду по справам про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає необхідним застосувати аналогію права, а саме положення Кримінального процесуального права України.
Положення КПК України містять норми про можливість подачі до суду процесуальних документів в електронній формі, в тому числі наявна можливість подання документів за правилами КПК України, сформованих в підсистемі «Електронний суд» або ж шляхом їх направлення на електронну пошту суду з накладенням електронного цифрового підпису.
У разі направлення документів на електронну адресу суду слід звернути увагу на те, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису, відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Таким чином, законодавством на теперішній час передбачено декілька варіантів звернення до суду, а саме: шляхом надсилання у паперовому вигляді особою, яка його подає; у електронному вигляді за допомогою підсистеми «Електронний суд»; шляхом направлення на електронну адресу суду з обов`язковим накладенням електронного цифрового підпису, який за правовим статусом прирівняний до власноручного підпису.
Отже, електронний цифровий підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора цього документа іншими суб`єктами електронного документообігу.
Надсилання апеляційної скарги у електронному вигляді на офіційну електронну адресу (електронну поштову скриньку) суду не є належним способом звернення до суду, без електронно-цифрового підпису. Дана обставина унеможливлює ідентифікацію особи, як суб`єкта звернення з апеляційною скаргою.
Апеляційна скарга, яка надійшла від імені ОСОБА_1 та направлена з електронної пошти "Dostupnost Zakonnost" подана без врахування зазначених вимог КПК України та Закону України "Про електронні довірчі послуги", оскільки не скріплена кваліфікованим електронним цифровим підписом. Дана обставина унеможливлює ідентифікацію особи, як суб`єкта звернення з апеляційною скаргою. У зв`язку із наведеним, неможливо достовірно перевірити, чи подана апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого надійшла апеляційна скарга.
Графічне зображення підпису у поданій апеляційній скарзі не слугує належним підтвердженням для встановлення особи, яка подала скаргу.
Вказані недоліки унеможливлюють прийняття вищевказаної апеляційної скарги до розгляду.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, що у свою чергу не є перешкодою для повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог чинного законодавства.
Керуючись ст.ст.271, 294 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2026 року повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С. Рябенька