ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участю секретаря судового засідання Філатової К. А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників – адвокатів Круглюка Іллі Володимировича та Ювченка Андрія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2026 року, - 
В С Т А Н О В И В:
Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді на користь держави штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн. 
Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 02 листопада 2026 року о 17 год. 37 хв. в с. Ставчани по вул. Адажія Дністровського району Чернівецької області, керував транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку зі згоди водія із застосуваням технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6810 – результат 0,49%, тест №1639, чим порушив вимоги п.2.9.а

Провадження №33/822/100/26 Головуючий у І інстанції: Ковальчук Т. М. 
Категорія ст. 130 КУпАП       Доповідач: Марчук В. Т.

Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2026 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що постанова районного суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом, а також не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Відеозапис, наявний в матеріалах справи, є недопустимим доказом, оскільки здійснений на особистий телефон працівника поліції та є неповним.
Переривання запису під час оформлення матеріалів справи є прямим порушенням п. 5 розділу 2 Інструкції МВС №1026. Більше того, відеозапис не містить автоматичного відображення дати та часу фіксації події, що не дозволяє ідентифікувати подію в часі.
ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Крім того, ОСОБА_1 не роз`яснено права та обов`язки згідно чинного законодавства, не залучено свідків для проведення огляду, протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення. 
Дослідивши зміст оскаржуваної постанови та доводи, викладені в апеляційній скарзі, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників – адвокатів Круглюка І. В. та Ювченка А. В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозаписи, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги судом першої інстанції не були виконані в повному обсязі.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №177471 від 02 листопада 2025 року (а. с. 1); постанову про адміністративне правопорушення серії EHA №6074348 від 02 листопада 2025 року (а. с. 2) за ч. 5 ст. 121 КУпАП; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 4); роздруківку спеціального технічного засобу Drager Alсotest 6810 від 02 листопада 2025 року (а. с. 5); направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння (а. с. 6); відеозапис (зворот а. с. 9).
Дослідивши вказані докази, апеляційний суд вважає, що такі не доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, з огляду на наступне.
Матеріали справи містять суттєві процесуальні порушення, які унеможливлюють використання протоколу та інших матеріалів, як належних і допустимих доказів.
Так, у порушення вимог п. 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №177471 від 02 листопада 2025 року наявні виправлення у часі складання протоколу, часі вчинення правопорушення.
Такі виправлення ставлять під сумнів достовірність викладених у протоколі відомостей.
Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про національну поліцію» поліція здійснює свою діяльність на засадах відкритості та прозорості в межах, визначених Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень
Згідно з п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 (далі по тексту - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.
За визначеннями п. 3 розділу І Інструкції, відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; п. 1 розділу III вказує, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія; портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.
Згідно із п. 4 розділу 2 Інструкції, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.
Згідно п. 3 розділу 2 Інструкції Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку), який зберігається в органі, підрозділі поліції.
Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Як вбачається із вище наведених положень чинного законодавства, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими може використовуватися лише портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменному одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису здійсненого на відеореєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.
Таким чином, вказані норми закону свідчать про те, що відеозапис з особистого телефону працівника патрульної поліції не може бути допустимим доказом.
В свою чергу відеозапису з нагрудної камери (портативного відео реєстратора) поліцейського, яка повинна була б працювати під час виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, суду не надано.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, події відбувалися 02 листопада 2025 року, однак, на долученому до матеріалів справи відеозаписі, який знятий на особистий телефон працівника поліції, відсутня будь-яка дата та час здійснення запису, а тому з нього неможливо встановити того факту, що відображені на ньому події взагалі були зняті в місці і в час, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому, такий доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає недопустимим, оскільки він отриманий з порушенням вимог закону.
Відповідно до аналізу ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, наявний в матеріалах справи відеозапис є недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням вимог закону, а свідки під час проведення огляду ОСОБА_1 працівниками поліції залучені не були, у зв`язку з чим, відповідно до приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП, такий огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, апеляційний суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, а висновок суду першої інстанції є необґрунтованим та ґрунтується лише не припущеннях, а тому постанову суду слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 280, 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя    [підпис]      В.Т. Марчук