ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/22484/24 пров. № А/857/47566/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,
за участі секретаря судового засідання Грищук В.Б.,
представник позивача: не з`явився,
представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі № 380/22484/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,
суддя в 1-й інстанції – Мартинюк В.Я.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В : 

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), в якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ №1401-о «Про звільнення ОСОБА_2 » від 04.10.2024 року;
поновити на посаді заступника начальника митного поста-начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Львів-південний» Львівської митниці з 05.10.2024 року;
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.10.2024 року по день винесення рішення судом першої інстанції.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову повністю. 
З висновками суду не погодився позивач в особі уповноваженого представника, подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального права, неправильним застосуванням норм процесуального права, та таким що підлягає скасуванню. В поданій апеляційній скарзі зазначає про наступне. 
Контракт про проходження державної служби набирає чинності з дати, визначеної в акті про призначення на посаду як дата початку виконання посадових обов`язків. 
Дія контракту про проходження державної служби припиняється: 1)у разі закінчення строку, на який укладено контракт; 2)за ініціативою державного службовця або за угодою сторін; 3)за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту; 4)у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 Закону «Про державну службу» №889-VIII.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 83 Закону №889-VIII встановлено, що державна служба припиняється з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону ). Статтею 88-1 Закону №889-VIII визначено, що контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби. Підставою для звільнення у наказі № 1401-о зазначено абзац другий та п`ятий пункту 21, пункт 25 контракту про проходження державної служби від 03.07.2023 № 483/2023, тобто у зв`язку із закінченням строку, на який укладено контракт про проходження державної служби та строку призначення на посаду державної служби. 
Апелянт звертає увагу про те, що наказ про звільнення надійшов засобами поштового зв`язку, оскільки в момент його винесення позивач перебував на стаціонарному лікуванні, трудова книжка також не була отримана в день звільнення. А тому, звільнення державного службовця в звільнення в період тимчасової непрацездатності є неправомірним. 
Закон України «Про державну службу» не врегульовує питання щодо неможливості чи можливості звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності, а відтак до спірних правовідносин має застосовуватись Кодекс законів про працю України, який встановлює імперативну норму, що забороняє звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності
Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 року у справі № 380/22484/24 та ухвалити нове, яким задовільнити позовні вимоги ОСОБА_1 повністю, а саме визнати протиправним та скасувати наказ начальника Львівської митниці А. Кузніка 1401-о «Про звільнення ОСОБА_2 » від 04.10.2024 року; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Львів-південний» Львівської митниці з 05.10.2024 року; стягнути з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.10.2024 року по день винесення постанови судом апеляційної інстанції.
Львівська митниця подала відзив до суду апеляційної інстанції, в якому зазначила, що при винесенні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 року №380/22484/24 судом першої інстанції в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, винесене рішення є законним та винесеним з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просять залишити апеляційну скаргу без задоволення. 

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.
Частиною 4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції відхилив повторне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи за безпідставністю. 

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи про те, що 30.06.2021 року наказом відповідача від 29.06.2021 року №10-о позивача призначено заступником начальника митного поста - начальником ВМО №1 митного поста «Городок».
Наказом від 03.07.2023 року за №642-о позивача переведено з 05.07.2023 року переведено на посаду заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Львів-південний» Львівської митниці, шляхом укладення контракту про проходження державної служби.
Згідно з абзацом першим п.26 контракту №483/2023 про проходження державної служба від 03.072023 року, укладеного між сторонами спору, строк дії цього контракту з 05.07.2023 року по 04.10.2023 року.
Додатковою угодою до цього контракту від 20.09.2023 року строк його дії продовжено до 04.10.2024 року.
Згідно витягу-епікризу з історії хвороби №30067 позивач з 19.09.2024 року по 09.10.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні.
Наказом відповідача від 04.10.2024 року за №1401-о, відповідно до пунктів 1 та 4 ч.12 ст.31-1, п.2 ч.1 ст.83, ст.85 Закону України «Про державну службу», п.5 Порядку укладення контрактів про проходження державної служби, державна служба позивача припинена, а його звільнено 04.10.2024 року із займаної посади у зв`язку із закінченням строку, на який укладено згаданий контракт.
Згідно витягу-епікризу з історії хвороби №30067 позивач з 19.09.2024 року по 09.10.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні.
У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.83 Закону України « Про державну службу» № 889-VIII, державна служба припиняється у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону).
Як передбачено абзацом другим ч.1 ст.85 Закону України № 889-VIII, у разі призначення на посаду державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби державний службовець звільняється з посади в останній день строку дії контракту.
Згідно з абзацом першим п.26 контракту №483/2023 про проходження державної служба від 03.072023 року, укладеного між сторонами спору, та додаткової угоди до нього від 20.09.2023 року, строк дії цього контракту з 05.07.2023 року по 04.10.2023 року.
На думку суду першої інстанції, сторони при укладені цього контракту та додаткової угоди до нього погодили строки його дії.
Інших доказів, які б підтверджували зміну строків його дії сторонами не надано.
Спірним наказом припинено державну службу та звільнено позивача з 04.10.2024 року - датою закінчення строку дії контракту.
На думку суду першої інстанції, системний аналіз положень абзацу другого ч.2 ст.87 Закону України № 889-VIII та ч.3 ст.40 КЗпП України вказує на послідовність законодавця щодо надання гарантій при звільненні працівника в період його тимчасової непрацездатності виключно з ініціативи власника.
Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з таким та зазначає наступне.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Наказу Львівської митниці від 03.07.2023 року № 642-о «Про переведення ОСОБА_1 » з 05.07.2023 року позивача призначено на посаду заступника начальника митного поста – начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Львів-південний» Львівської митниці шляхом укладання контракту про проходження державної служби та укладено із ним контракт про проходження державної служби № 483/2023 від 03.07.2023 року, укладеним між Львівською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України в особі в. о. начальника митниці Кузніком А.Ю., який діє на підставі Положення про Львівську митницю, що затверджене наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 № 489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби» з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_1 (надалі – контракт). 
Відповідно до пункту 21 контракту № 483/2023 від 03.07.2023 дія контракту припиняється, серед іншого, у разі закінчення строку, на який укладено цей контракт. Відповідно до пункту 26 цього контракту строк дії контракту з 05.07.2023 по 04.10.2023. Додатковою угодою №1 до контракту № 483/2023 від 03.07.2023 строк дії контракту продовжено з 05.10.2023 по 04.10.2024. 
Наказом Львівської митниці від 04.10.2024 № 1401-о (далі - Наказ № 1401-о) звільнено ОСОБА_1 із посади заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Львів-південний» Львівської митниці, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 85 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з закінченням строку, на який укладено контракт про проходження державної служби № 483/2023 від 03.07.2023 року, та строку призначення на посаду державної служби (абз. 2, 5 пункту 21, пункт 25 Контракту про проходження державної служби № 483/2023 від 03.07.2023). 
Контракт виконувався обома сторонами угоди і не піддавався змінам. 
Позивач самостійно укладав контракт та самостійно вписував свої реквізити в контракт, тому підписуючи контракт йому було відомо, на який строк такий укладено. 
До істотних умов контракту, згідно пункту третього частини п`ятої статті 31-1 Закону України № 889-VIII, належать дата набрання чинності та строк дії контракту. 
На виконання ч.1 ст.31-1 Закону України № 889-VIII, постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 494 затверджено Порядок укладення контрактів про проходження державної служби (далі Порядок). 
Абзацом першим пункту 4 цього Порядку передбачено, що контракт може бути укладено з особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби та основні посадові обов`язки за посадою якої передбачають виконання конкретного завдання (завдань), яке є заздалегідь визначеним, досяжним, з встановленими датами початку і завершення виконання (не виконується постійно). 
Згідно пункту 18 Порядку, строк дії контракту не може становити більше трьох років. Наведені норми дозволяють колегії суду прийти до таких висновків:
- контракт є особливою формою трудового договору;
- сфера застосування контракту визначається законами України;
- з особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби, може бути укладено контракт;
- істотною умовою контракту є його строк, який не може перевищувати трьох років;- нижня межа строку контракту не передбачена. 
У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.83 Закону України № 889-VIII, державна служба припиняється у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону). Як передбачено абзацом другим ч.1 ст.85 Закону України № 889-VIII, у разі призначення на посаду державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби державний службовець звільняється з посади в останній день строку дії контракту

Відтак, сторони при укладені цього контракту та додаткової угоди до нього погодили строки його дії. Інших доказів, які б підтверджували зміну строків його дії сторонами не надано. 

Наказом Львівської митниці від 04.10.2024 № 1401-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з 04.10.2024 року - датою закінчення строку дії контракту. Як наслідок. звільнення позивача в останній день строку дії контракту відповідає наведеним нормам чинного законодавства». Так, дійсно, відповідно до пункту 21 контракту дія контракту припиняється, серед іншого, у разі закінчення строку, на який укладено цей контракт. Відповідно до пункту 25 контракту особа звільняється із займаної посади державної служби в останній день строку дії цього контракту. Питання продовження дії контракту чітко врегульоване частиною п`ятою статті 570 Митного кодексу України, частиною тринадцятою статті 31-1 Закону № 889-VIII, пунктом 27 контракту № 483/2023 від 03.07.2023 (дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту). Аналіз вищевикладених положень законодавства дає підстави для висновку, що суб`єкту призначення надано право на продовження дії контракту про проходження державної служби (п. 27 Контракту)

Таким чином, правові наслідки закінчення строку дії контракту передбачені абзацом другим ч.1 ст.85 Закону № 889-VIII, згідно якого у разі призначення на посаду державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби державний службовець звільняється з посади в останній день строку дії контракту. Також, п.2 ч.1 ст.83 Закону № 889-VIII передбачено, що державна служба припиняється у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону). З урахуванням наведених норм, відповідачем правомірно прийнято спірний наказ, яким з позивачем припинено державну службу та звільнено із займаної посади.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.
Керуючись ч.4 ст.229,ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі № 380/22484/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 26.02.26