Справа № 524/12273/25
Провадження №2/524/609/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 м. Кременчук
Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі
головуючого судді Мельник Н.П.,
з участю секретаря судового засідання Ткаченко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
До суду звернулося ТОВ «Споживчий центр» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та 2422,40 грн сплаченого судового збору за подання позову до суду.
У обґрунтування позову зазначено, що 28.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір (оферта) № 28.12.2024-100001788, згідно якого позичальнику наданий кредит в сумі 8000,00 грн, що стверджується квитанцією про видачу коштів від 28.12.2024, строком на 14 днів.  ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість на суму 15920,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
17.09.2026 судом отримана інформація про зареєстрвоане місце проживання відповідача.
18.09.2025 відкрите спрощене провадження по справі із викликом сторін.
05.11.2025 судове засідання не відбулося за письмовою заявою відповідача від 05.11.2025 про відкладення судового розгляду справи з метою ознайомлення із матеріалами справи.
07.11.2025 відповідач ознайомилась із матеріалами справи, про що свідчить її власноручний напис на заяві від 05.11.2025.
24.11.2025 судове засідання не відбулося по причині неявки відповідача, а також знеструмлення приміщення суду (акт керівника апарату суду № 23 від 25.11.2025).
24.12.2025 судове засідання не відбулося за письмовою заявою відповідача від 24.12.2025 про відкладення судового розгляду справи з метою забезпечення права відповідача надати у наступне судове засідання докази на підтвердження оплати за кредитним договором.
16.02.2026 у судове засідання не з`явився представник позивача, про місце, день, час розгляду справи повідомлявся належним чином, у прохальній частині позову просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити;
16.02.2026 у судове засідання повторно не з`явилася відповідач, про дату, час, місце судового розгляду повідомлена на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якого днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідачем повідомлено про неможливість з`явлення 16.02.2026 у судове засідання по причині перебування на лікуванні шляхом подання через систему «Електронний суд» письмової заяви. Документи на підтвердження перебування відповідача на лікуванні суду не надані.
Клопотання про відкладення судового засідання 16.02.2026 або будь-яких інших заяв відповідачем не надано. 
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною 3 ст. 223 ЦПК України передбачений виключний перелік підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, а саме: ( 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; ( 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; ( 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; ( 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
Суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення судового розгляду справи, що передбачені ч. 3 ст. 223 ЦПК України, оскільки:
відповідач 07.11.2025 ознайомилась із матеріалами справи, 
повторно не з`явилась до суду із повідомленням причин неявки, 
судове засідання неодноразово відкладалося 05.11.2025, 24.11.2025, 24.12.2025 за клопотанням ОСОБА_1 задля ознайомлення останньої із матеріалами справи та надання доказів на підтвердження оплати за кредитним договором.
Відповідачем не надані докази на підтвердження оплати за кредитним договором за її письмовим клопотання від 24.12.2025.
Повторна неявка в судове засідання відповідача незалежно від причин неявки не є підставою для відкладення судового розгляду справи (п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).
З урахуванням наведеного, ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи та за відсутності відповідача відповідно до ч. 2 ст. 191, п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.
З`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, оцінивши належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок доказів у їх сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. 
Установлено, що 28.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір (оферта) № 28.12.2024-100001788, згідно якого позичальнику наданий кредит в сумі 8000,00 грн, що стверджується квитанцією про видачу коштів від 28.12.2024, строком на 14 днів. 
Згідно пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) електронний кредитний договір, частиною якого є ця пропозиція, укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та складається із наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: 
пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), що розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі та в особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця,
заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем,
відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого ним у повідомленні на номер телефону, вказаний при її ідентифікації на сайті.
За п.п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти, комісію(ї), якщо комісія (ії) встановлена(і) договором.
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності шляхом перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № 4323 хххх хххх 5678 (п.п. 4.1 договору).
Згідно заявки кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) № 28.12.2024-100001788, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення договору, відповідно до умов кредитного договору № 28.12.2024-100001788 від 28.12.2024 позичальнику надається 28.12.2024 кредит в сумі 8000,00 грн на строк 140 днів з дати його надання, дата повернення кредиту - 16.05.2025.
Процентна ставка «Стандарт» становить 1 % за 1 день користування кредитом та застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (п. 6 заявки). Процентна ставка «Економ» - 0,5 % за 1 день користування кредитом та застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт» (п. 7 заявки).
Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 5 % від суми кредиту та дорівнює 400,00 грн, що розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні та нараховується, обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів (п. 8 заявки).
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 400,00 грн у кожному з 3-х чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, що нараховується, обліковується в перший день кожного з 3-х чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До цієї комісії не включені послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит (п. 9 заявки).
Денна процентна ставка становить 0,99 % (11120,00 грн/ 8000,00 грн)/ 140 ? 100 % (п. 12 заявки).
Графік платежів міститься у п.14 заявки, згідно якого сторонами договору узгоджено загальний розмір чергового платежу, розмір платежу з процентів у складі чергового платежу, розмір платежу з комісії за надання у складі чергового платежу, розмір платежу з комісії за обслуговування у складі чергового платежу, розмір платежу з суми кредиту у складі чергового платежу, дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом та дати чергового платежу.
Згідно відповіді позивачальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 28.12.2024-100001788 (кредитної лінії), дата та час укладення договору - 28.12.2024, позичальник підтвердила, що однозначно та безумовно прийнала (акцептувала) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 28.12.2024-100001788 від 28.12.2024, з якими вона попередньо ознайомилася, умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті, а також вказуються у цій пропозиції.
Оферта, акцепт, заявка до кредитного договору, додаток до договору у вигляді інформаційного повідомлення, що підписані позичальником одноразовим ідентифікатором «E813», містять персональні дані позичальника, номер банківської картки для зарахування коштів від кредитодавця. 
Переказ коштів на виконання умов кредитного договору здійснений позичальником, що стверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 209-2708 від 27.08.2025, згідно якого між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та кредитодавцем укладений договір на переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Клієнту 28.12.2024 о 16:05:55 успішно перераховані кошти на платіжну картку № 4323 хххх хххх 5678 на суму 8000,00 грн, номер транзакції в системі «iPay.ua» 609152875, призначення платежу «видача за договором кредиту № 28.12.2024-100001788».
Кредитодавцем до матеріалів справи долучена картка субконто за період 28.12.2024 - 03.09.2025, що відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» і є зведеним обліковим документом. З огляду на значний обсяг даних розрахунку спірної суми заборгованості, сторона позивача виокремила його у окремий документ в якості додатку до позову у вигляді картки субконто. Картка субконто відображає звіт з деталізацією по бухгалтерським проводкам, впорядковану за датами вибірки інформацію про проводки, що стосуються вибраного періоду часу і в яких був використаний вибраний вид субконто, а отже є належним та допустимим доказом. 
Таким чином, зі змісту картки субконто слідує таке:
зарахування 28.12.2024 кредитних коштів в сумі 8000,00 грн позичальнику (рахунок 3771 – тіло кредиту), 
нарахування комісії (рахунок 376) 28.12.2024, 11.01.2025, 25.01.2025, 08.02.2025 по 400,00 грн на загальну суму 1600,00 грн, 
нарахування процентів за користування кредитними коштами (рахунок 373) у розмірі 1 % від суми кредиту (80,00 грн) за 98 днів та у розмірі 0,5 % від суми кредиту (40,00 грн) за 42 дні на загальну суму 9604,00 грн,
сплата позичальником процентів за користування кредитними коштами (рахунок 373) 10.01.2025, 24.01.2025, 07.02.2025, 21.02.2025, 07.03.2025 по 1120,00 грн на загальну суму 5600,00 грн;
сплата позичальником комісії (рахунок 376) 10.01.2025, 24.01.2025, 07.02.2025, 21.02.2025 по 400,00 грн на загальну суму 1600,00 грн.
Згідно довідки розрахунку ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 , загальний розмір заборгованості становить 15920,00 грн, що складається із 8000,00 грн основного боргу, 3920 грн – нараховані проценти з 28.12.2024 по 16.05.2025, а також 4000,00 грн – неустойки.
Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст. 207 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 626, 628 ЦК України).
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України).
З аналізу наведених норм, слідує, що будь-який вид укладеного договору на підставі ЦК України може мати електронну форму та є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 по справі № 732/670/19, від 23.03.2020 по справі № 404/502/18, від 07.10.2020 по справі № 127/33824/19.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), п. 6 ч.1 ст. 3 якого визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. ст. 610, 611 ЦК України). 
Судом установлені порушення відповідачем умов договору шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. 
Досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. 
Свої договірні зобов`язання кредитодавець виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Відповідач зобов`язання у визначений договором строк не виконав, контррозрахунку суми заборгованості та процентів за користування кредитними коштами не надано. Існування заборгованості перед позивачем стверджується доданими до позову документами.
Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним (ми).
Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. Відповідачем протилежного суду не доведено, наведені позивачем обставини та факти не спростовані. Клопотань, заяв відповідачем не заявлено.
Щодо стягнення заборгованості за процентами.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1049 ЦК України).
22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 6 п.5 розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено п. 17 розділ IV Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 розділу І Закону № 3498-ІХ).
Згідно п. 2 розділу ІІ цього Закону № 3498-ІХ дія п. 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжений після набрання чинності цим Законом.
Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно) (п. 17 розділ IV Закону України «Про споживче кредитування»). 
Як убачається із матеріалів справи, кредитний договір укладений 28.12.2024 із визначенням:
денної процентної ставки денної процентної ставки у розмірі 0,99 % (п. 12 заявки), 
процентної ставки «Стандарт» - 1 % за 1 день користування кредитом, що застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (п. 6 заявки), 
процентної ставки «Економ» - 0,5 % за 1 день користування кредитом, що застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт» (п. 7 заявки).
Таким чином, розмір процентної ставки за кредитним договором відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
З картки субконто слідує, що за користування кредитними коштами (рахунок 373) нараховані проценти з 28.12.2024 по 16.05.2025 включно у розмірі:
1 % від суми кредиту (80,00 грн) за 98 днів на суму 7840,00 грн,
0,5 % від суми кредиту (40,00 грн) за 42 дні на суму 1680,00 грн,
всього на загальну суму 9520,00 грн.
Позичальником сплачені проценти за користування кредитними коштами (рахунок 373) 10.01.2025, 24.01.2025, 07.02.2025, 21.02.2025, 07.03.2025 по 1120,00 грн на загальну суму 5600,00 грн.
Згідно довідки розрахунку ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 , розмір заборгованості за процентами з 28.12.2024 по 16.05.2025 включно становить 3920,00 грн (9520,00 грн нарахованих процентів – 5600,00 грн сплачених ОСОБА_1 процентів). 
Вимога щодо стягнення з відповідача неустойки в сумі 4000,00 грн задоволенню не підлягає з урахуванням такого. 
З 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений режим воєнного стану. 
Законом України № 2120-IX від 15.03.2020 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений п. 18, згідно якого у період дії воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику наданий кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 11920,00 грн (8000,00 грн тіло кредиту + 3920,00 грн нараховані та несплачені проценти за користування кредитними коштами).
Відповідач не заперечувала факт укладення договору, отримання кредитних коштів, протилежних доказів суду не надала, у тому числі і доказів оплати/ часткової оплати за кредитним договором.
Разом з тим, судом з долучених позивачем матеріалів справи встановлено часткову оплату ОСОБА_1 врахунок погашення комісії за договором та нарахованими відсотками, що враховане позивачем під час формування позовних вимог.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах № 910/18036/17 від 02.10.2018, № 917/1307/18 від 23.10.2019.
Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконаний, докази на підтвердження зазначеного не надані.
У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Положеннями ст. 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. 
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010).
Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України).
Оскільки позов задоволений частково на суму 11920,00 грн (74,87 % від 15920,00 грн), з відповідача на користь позивача слід стягнути 1813,65 грн (74,87 % від 2422,40) судового збору, сплаченого за подання позову до суду на підставі ч. 1ст.141 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 77 - 80, 141, 247, 259, 263 - 265, 280 - 284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 28.12.2024-100001788 від 28.12.2024 на загальну суму 11920 грн 00 коп та 1813 грн 65 коп судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133А;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.П. Мельник