ЄУН 932/10043/23
Провадження №2/932/226/25

РІШЕННЯ
іменем України
заочне

10.04.2026 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого – судді Салькової В.С.,
за участю секретарів судового засідання Щербаченко А.В., Батченко Н.А., 
представника позивача Гуртового В.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, 
ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача
Позивач звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування вимог вказавши, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності в силу ст.ст.80,83 Земельного кодексу України та стст.26,60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтунової О.О. відкрито розділ №1896393412101 та зареєстроване право власності на житловий будинок за вказаною вище адресою за ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів «Про присвоєння адреси індивідуальному житловому будинку по АДРЕСА_2 » від 23.03.1986 №Р-25. 
За змістом листа Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 06.06.2023 №4/11-307 за результатами пошуку земельної ділянки за адресою: « АДРЕСА_1 », « АДРЕСА_2 » в інформаційній (автоматизованій) підсистемі м. Дніпропетровська не виявлено реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та фізичними або юридичними особами. 
За інформацією архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради від 23.02.2021 №8/1-375 згідно з описами справ постійного зберігання виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська за 1986 рік рішення виконавчого комітету цієї ради від 23.03.1986 №Р-25 не існує. 
Актом №02/21/09 робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території м. Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 21.02.2021 засвідчено, що при візуальному обстеженні земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , вільна від забудови. Площа ділянки – 0,1646 га, доступ до неї обмежений. За інформацією Публічної кадастрової карти України земельна ділянка не сформована. Вона огороджена бетонним та цегляним парканом з двома металевими воротами, на ділянці є будівельне сміття та поріст. Капітальних чи тимчасових будівель на земельній ділянці не виявлене. 
Ураховуючи відсутність у ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відсутність житлового будинку на цій ділянці, те, що земельна ділянка не сформована, підроблення рішення виконкому від 23.03.1986, у відповідача відсутні підстави для набуття права власності на неіснуючий житловий будинок, паркан збудований без дозвільних документів. За таких обставин земельна ділянка підлягає звільненню від самовільно збудованих парканів з металевими воротами за рахунок власника неіснуючого зареєстрованого майна. 
Просить припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1896393412101) за адресою: АДРЕСА_1 , із закриттям розділу; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора від 18.09.2019 №48290940; усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, належною до земель комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, шляхом знесення самочинно побудованого бетонного та цегляного паркану з двома металевими воротами за адресою: місто Дніпро, вулиця Князя Володимира Великого, 13Д, за рахунок ОСОБА_1 .
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
13.06.2024 позивачем подано суду уточнену позовну заяву. 
В судовому засіданні представник позивача Гуртовий В.Ю. підтримав позовні вимоги та наполягав на їхньому задоволенні, надав згоду на ухвалення у справі заочного рішення. 
Відповідачі ОСОБА_1 та виконавчий комітет Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (представник) до судового засідання не з`явилися з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлялися у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило. Відзиву на позовну заяву до суду не надсилали, про свою позицію у справі не повідомили. 
Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Справа з 09.11.2023 перебувала в провадженні судді Кудрявцевої Т.О. та після здійснення повторного автоматизованого розподілу ухвалою суду від 20.08.2025 була прийнята до провадження з призначенням підготовчого засідання на 18.09.2025, яке відкладалося на 11.11.2025.
Ухвалою суду від 11.11.2025 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду по суті на 29.01.2026. 
Розгляд справи відкладався на 30.03.2026 через неявку відповідачів. 
 
В судовому засіданні 30.03.2026 у зв`язку із повторною неявкою відповідачів, що повідомлялися належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ними відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. За наслідками розгляду справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення з проголошенням його вступної та резолютивної частин в судовому засіданні 10.04.2026. 
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №48290940 від 19.08.2019, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою О.О., проведена державна реєстрація приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , УНЗР НОМЕР_1 /АМ080554/ (а.с.13). 
На а.с.14 наявна копія рішення, викладена російською мовою, виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів від 23.03.1986 №Р-25, за змістом якого присвоєно індивідуальному житловому будинку по АДРЕСА_2 , та визначено, що присвоєння адреси не підтверджує права власності на нерухоме майно та право на земельну ділянку (а.с.14). 
З листа Департаменту по роботі з архівами Дніпровської міської ради №4/11-307 від 06.03.2023 вбачається, що станом на 01.06.2023 за результатами пошуку земельної ділянки за адресою « АДРЕСА_1 », « АДРЕСА_2 » у інформаційній (автоматизованій) підсистемі «Фіскальний кадастр» Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпропетровська (МЗІС) не виявлено реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та фізичними або юридичними особами. За параметрами «вул. Князя Володимира Великого, 13Д», « АДРЕСА_2 » прийнятих рішень міської ради не виявлено (а.с.15-16). 
Листом №8/1-375 від 23.02.2021 Архівне управління Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради до Департаменту правого забезпечення ДМР повідомило, що в архівному управлінні за описами справ постійного зберігання виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська за 1986 рік рішення виконавчого комітету вищезазначеної ради від 23.03.1986 №Р-25 не існує (а.с.17). 
Актом №02/21/09 робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території м. Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 25.02.2021 засвідчено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , вільна від забудови; її площа – 0,1646 га; доступ до неї обмежений, огороджена бетонним та цегляним парканом з двома металевими воротами. На ділянці наявне будівельне сміття та поріст. За відомостями Публічної кадастрової карти України земельна ділянка не сформована. Капітальних або тимчасових будівель на ній не виявлено (а.с.18-21). 
За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 31.10.2023 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване з 14.08.2019 за ОСОБА_1 рішенням державного реєстратора Колтунової О.О. №48290940 від 19.08.2019 на підставі рішення виконкому від 23.03.1986 №Р-25 Бабушкінської районної ради народних депутатів (а.с.22-23). Відомості Інформації співпадають з відповіддю №2527966 від 30.03.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запитаною судом на день розгляду справи. 
V. Оцінка суду
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, як це визначене п.4 ч.2 ст.16 ЦК України.
Частиною першою статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
Нормою ст.182 ЦК України передбачена обов`язкова державна реєстрація права власності на нерухомі речі, його виникнення, перехід та припинення. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю; в комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності. 
Пункт «б» ч.1 ст.80 ЗК України вказує, що суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. 
Згідно з п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Як вказує ч.1 ст.122 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).
Відповідно до ст.123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Стаття 125 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Самовільне зайняття земельних ділянок – це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує право на неї і його державної реєстрації ( стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»).
У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).
Спірні правовідносини виникли щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на якій за відомостями державних реєстрів нерухомого майна наявний житловий будинок, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони: побудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого тайна, не набуває права власності на нього.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч.ч.1,2,4 ст.376 ЦК України).
Втім, з досліджених судом доказів встановлена відсутність житлового будинку на вказаній земельній ділянці та наявність побудованих бетонного та цегляного парканів з двома металевими воротами, які обмежують доступ до земельної ділянки. Також з наданих доказів встановлена відсутність рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів від 23.03.1986 №Р-25 про присвоєння індивідуальному житловому будинку по АДРЕСА_2 адреси – АДРЕСА_2 , як такого, що приймалося виконавчим комітетом. 
З урахуванням вимог чинного законодавства, зокрема, ст.331 ЦК України та Законів України «Про регулювання містобудівної з діяльності», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №1127 від 25.12.2015, передумовою для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна є отримання дозвільних документів у сфері містобудівної діяльності, у тому числі тих, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого об`єкта нерухомого майна та речових прав на земельну ділянку.
Навіть якщо припустити, що житловий будинок на земельній ділянці існував в період з часу реєстрації права власності на нього за ОСОБА_1 19.08.2019 та до складання Акту №02/21/09 робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території м. Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 25.02.2021, яким встановлена відсутність будинку, відомості про наявність дозвільних документів, які засвідчують прийняття будинку в експлуатацію та речові права на земельну ділянку, відсутні.
Відповідно до п.12 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (ч.2 ст.376 ЦК).
Важливе правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч.4 ст.376 ЦК України).
Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.
Як було встановлено судом, земельна ділянка, на якій de jure розташований житловий будинок, а  de facto – бетонний та цегляний паркани з двома металевими воротами, належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності відповідно до ст.ст.80,83 ЗК України та ст.ст.26,60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Дана земельна ділянка не надавалася відповідачеві ОСОБА_1 під будівництво, право користування нею не оформлювалося. За таких обставин, враховуючи, що об`єкти за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинного встановленими, то ефективним способом захисту порушених прав Дніпровської міської ради як власника земельної ділянки щодо користування і розпорядження цією земельною ділянкою є вимога про усунення перешкод – знесення таких об`єктів відповідно до ч.4 ст.376 ЦК України особою, яка здійснила їхнє встановлення, або за її рахунок, оскільки ч.2 ст.212 ЗК України передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.
Враховуючи, що право власності ОСОБА_1 на житловий будинок було зареєстроване державним реєстратором на підставі рішення виконавчого комітету, якого не існує, тобто без належної правової підстави, і відомості про зареєстроване право власності наявні в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вимога позивача про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок із закриттям розділу також підлягає задоволенню. 
Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора суд зазначає таке. 
За обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного ст.376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна й не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна. У категорії справ, за обставинами яких певна особа неправомірно зареєструвала право власності на самочинно побудоване майно вимога про визнання протиправним та скасування відповідного рішення державного реєстратора є неналежною. 
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав, визнання недійсними свідоцтва про право власності, визнання недійсними договорів, які заявлені саме у зв`язку зі здійсненням самочинного будівництва, є неефективними способами захисту (постанови Верховного Суду від 27.04.2022 у справі №521/21538/19, від 02.06.2021 у справі №509/11/17, від 09.11.2022 у справі №2-325/11, від 24.03.2021 у справі №200/2192/18, від 21.09.2022 у справі №461/3490/18 та від 30.09.2022 у справі №201/2471/20).
Отже, з наведених підстав суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, оскільки це не є ефективним способом захисту порушеного права, в той час як задоволення судом інших вимог позивача – про припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою охоплює собою захист прав позивача в даній справі. 
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються судом частково в частині вимог, заявлених до ОСОБА_1 , з нього на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім при пред`явленні позову судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 5368,00 грн, а в іншій частині витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. 
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10-13,259,265,280-282,352,354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ: 

Позовні вимоги Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, код за ЄДРПОУ 26510514) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (51491, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Троїцьке, вул. Миру, 1, код за ЄДРПОУ 41747100) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою – задовольнити частково. 
Припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1896393412101) за адресою: АДРЕСА_1 , із закриттям розділу. 
Усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, належною до земель комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, шляхом знесення самочинно побудованого бетонного та цегляного паркану з двома металевими воротами за адресою: місто Дніпро, вулиця Князя Володимира Великого, 13Д, за рахунок ОСОБА_1 . 
У задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради до виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та в решті позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради пропорційно до задоволених судом вимог судовий збір в сумі 5368,00 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. 
Повне рішення суду виготовлене 22.04.2026. 

Суддя:      В.С. Салькова