ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4596/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Погорелової О.В 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Приватного підприємства "Гідросенд", смт. Власівка 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Оргтехсервіс", м. Харків 	
про 	стягнення коштів 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "Гідросенд", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оргтехсервіс", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку у розмірі 110 835,36 грн нараховану відповідачу за порушення строків поставки товару за договором №20112412/2П від 20.11.2024. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 29.12.2025 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

05.01.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на повну заяву, в якому відповідач не погоджується з правовою позицією позивача та вказує на те, що згідно п. 2.7 договору поставки від 20.11.2024 № 20112412/2П товар передається позивачу окремими партіями у строк, встановлений договором та/або специфікацією.Між сторонами спору складено наступні специфікації: від 20.11.2024 № 1 на поставку 100 тон за ціною 26 000,00 грн за тону (строк поставки - до 24.11.2024); від 21.11.2024 № 2 на поставку 500 тон за ціною 25 900,00 грн (строк поставки - до 28.11.2024). Умовами специфікації передбачено, що остаточна перерахована ціна за тону розрахункової ваги товару зазначається в рахунках. Згідно п. 2.3 договору поставки, якість та кількість товару, визначена лабораторією позивач, є кінцевою. Датою поставки товару є дата приймання товару позивачем. Погоджена ціна поставленого товару після перевірки якості товару вказана у видаткових накладних, а саме: від 21.11.2024 № 309 в кількості 32,53 тон на суму 854 563,10 грн; від 22.11.2024 № 310 в кількості 79,51 тон на суму 2 094 842,26 грн; від 22.11.2024 № 311 в кількості 26,74 тон на суму 709 412,20 грн; від 23.11.2024 № 312 в кількості 80,65 тон 2 108 191,00 грн; від 23.11.2024 № 313 в кількості 206,60 тон на суму 5 475 080,20 грн; від 24.11.2024 № 314 в кількості 84,94 тон на суму 2 260 992,39 грн; від 25.11.2024 № 321 в кількості 95,63 тон на суму 2 490 000,90 грн; від 26.11.2024 № 322 в кількості 58,36 тон на суму 1 385 442,05 грн. Приймання товару в загальній кількості та за погодженою ціною одиниці товару підтверджується підписами позивача у видаткових накладних, які складені за наслідками отримання партії товару, що відповідає умовам п. 2.3 договору поставки. Згідно вимог п. 3.3 договору поставки позивач сплачує за товар по факту приймання товару, виходячи з розрахункової (залікової) ваги та якісних показників товару протягом 10 робочих днів з дати отримання рахунку. За наслідками отримання товару позивач провів оплату на користь відповідача в повному обсязі, вказаному у видаткових накладних, що підтверджується банківськими документами. Жодних суперечок щодо кількості отриманого товару на момент складення видаткових накладних між сторонами спору не існувало. Наведене свідчить про повне виконання умов договору відповідачем.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.12.2025, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.11.2024 між Приватним підприємством "Гідросенд" (покупець за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оргтехсервіс" (постачальник за договором, відповідач) був укладений договір поставки №20112412/2П, відповідно до п. 1.1 якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю сільськогосподарську продукцію - насіння соняшника (в подальшому - "Товар"), а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату Товару на умовах даного Договору.
Згідно п.п. 2.1-2.3 договору, поставка Товару здійснюється на умовах: DDP (склад “Покупця”) та/або - FCA (склад “Постачальника”). Умови поставки визначаються відповідно до міжнародних правил “Інкотермс 2010” з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. У випадку розбіжностей умов цього Договору з правилами “Інкотермс 2010”, пріоритет мають умови цього Договору. Адреса пункту розвантаження та пункту навантаження вказуються в товарно-транспортних накладних. Приймання-передача Товару за кількістю і якістю здійснюється на умовах даного Договору. Якість та кількість поставленого Постачальником Товару, визначена виробничою лабораторією Покупця, є кінцевою, що підтверджується відміткою на товарно-транспортних накладних Постачальника. Датою поставки Товару є дата приймання Товару Покупцем.
Згідно п. 2.5 договору, перехід права власності та ризики випадкового знищення або пошкодження Товару відбувається виключно після прийняття Товару по якості лабораторією Покупця (про що свідчить відповідна відмітка лабораторії на товарно- транспортних накладних) та на підставі належним чином оформлених супровідних та первинних облікових документів. Датою поставки Товару є дата прийняття Товару Покупцем, що підтверджується підписом уповноваженого представника Покупця в ТТН.
Згідно п. 2.7 договору, Товар може передаватися Покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, має бути поставлений у строк, встановлений Договором та/або зазначений у Специфікаціях. Постачальник зобов`язаний передати Товар у строки, встановлені Договором і узгоджені з Покупцем та/або зазначені у Специфікаціях.
У п. 3.3 договору сторони погодили, що Покупець сплачує за Товар, по факту приймання Товару, у безготівковій формі, згідно рахунку наданого Постачальником, виходячи з розрахункової (залікової) ваги та якісних показників поставленого Товару, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника, в наступному порядку: частина вартості Товару в розмірі 86% (вісімдесят шість відсотків) - протягом 10 (десяти) банківських робочих днів, з дати отримання рахунку; частина вартості Товару в розмірі 14% (чотирнадцять відсотків) - протягом 5 (п`яти) банківських робочих днів з моменту реєстрації податкових накладних (податкової накладної).
Згідно п. 8.1 договору, даний Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.08.2025, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами зобов`язань за даним договором. Закінчення строку дії або розірвання цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії.
Згідно специфікації від 20.11.2024 № 1 відповідач мав обов`язок поставки насіння соняшнику у кількості 100 тон у строк до 24.11.2024 на умовах DDP - 27552, Кіровоградська область, с. Власівка, вул. Молодіжна, б. 65.
Згідно специфікації від 21.11.2024 № 2 відповідач мав обов`язок поставки насіння соняшнику в кількості 500 тон у строк до 28.11.2024 на умовах DDP - 27552, Кіровоградська область, с. Власівка, вул. Молодіжна, б. 65.
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що передача товару для його оприбуткування в обліку позивача оформлена наступними видатковими накладними: від 21.11.2024 № 309 в кількості 32,53 тон; від 22.11.2024 № 310 в кількості 79,51 тон; від 22.11.2024 № 311 в кількості 26,74 тон; від 23.11.2024 № 312 в кількості 80,65 тон; від 23.11.2024 № 313 в кількості 206,60 тон; від 24.11.2024 № 314 в кількості 84,94 тон; від 25.11.2024 № 321 в кількості 95,63 тон; від 26.11.2024 № 322 в кількості 58,36 тон. Всього у кількості 664,96 тон.
Також позивачем до позовної заяви надані копії відповідних товарно-транспортних накладних щодо поставки соняшника на загальну кількість, а саме: №№ 11 від 20.11.2024, 15 від 21.11.2024, 1 від 21.11.2024, б/н від 21.11.2024, б/н від 22.11.2024, 372 від 22.11.2024, 22 від 22.11.2024, 23 від 22.11.2024, б/н від 23.11.2024, 01 від 23.11.2024, 145 від 24.11.2024, 26 від 24.11.2024, 95 від 25.11.2024, 2705 від 25.11.2024, 2706 від 25.11.2024, які зокрема, містять відмітку лабораторії позивача, адреса поставки: Кіровоградська область, с. Власівка, вул. Молодіжна, б. 65. 
Позивач оплатив вказаний у видаткових накладних обсяг товару, що підтверджується банківськими документами, а саме: платіжні інструкції №№ 30714 від 26.11.2024, 30758 від 27.11.2024, 30798 від 28.11.2024, 30911 від 05.12.2024, 30935 від 06.12.2024. 
Проте, як вказує позивач, повного обсягу оплаченого товару позивач не отримав, оскільки відповідач не здійснив доставку товару до місця поставки - Кіровоградська область, с. Власівка, вул. Молодіжна, б. 65, про що свідчать дані товарно-транспортних накладних. На момент подання позову відповідач не поставив позивачу товар в кількості 58,36 тон, вартість якого відповідно даних видаткових накладних становить 1 385 442,05 грн (без ПДВ), через що, на підставі п. 5.9 договору позивачем до стягнення з відповідача нарахована неустойка у розмірі 110 835,36 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За статтями 626-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом та що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами (товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, платіжними інструкціями) поставка товару відповідачем була здійснена у повному обсязі і в строк, визначений умовами спірного договору та специфікаціями, отриманий товар був оплачений позивачем, а отже відповідач не є таким, що прострочив виконання взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до відповідача господарських санкцій, обумовлених п. 5.9 договору, а тому, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Приватне підприємство "Гідросент" (27552, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Власівка, вул. Молодіжна, 65, код ЄДРПОУ 41095214).
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оргтехсервіс" (61125, м. Харків, вул. Примакова, 46, код ЄДРПОУ 31151806).

Рішення підписано 26 лютого 2026 року. 

Суддя		О.В. Погорелова