Справа № 182/1590/26
Провадження № 3/0182/660/2026 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.2026         м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , голови правління, генерального директора Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», проживає у АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 124/32-00-04-01-14 від 04.03.2026, за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (далі по тексту - АТ «НЗФ») (код ЄДРПОУ 00186520, юридична та фактична адреса: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310), встановлено, що головою правління, генеральним директором АТ «НЗФ» ОСОБА_1 , допущено порушення порядку ведення податкового обліку, а саме: внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту порушено абз. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за листопад 2025 року – завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у листопада 2025 року у розмірі 65 180,00 грн., внаслідок чого порушено п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 до суду 24.04.2026 не з`явився. Згідно наданих письмових пояснень, його представник – адвокат Добровольський А. Т. вказує, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вважає безпідставним. Висновки викладені у Акті перевірки від 29.01.2026 № 60/32-00-04-01-02-01-00186520 вважає помилковими, необґрунтованим та незаконними. 10.03.2026 АТ «НЗФ» отримало податкові повідомлення-рішення: № 155/32-00-04-01-02-01-00186520 від 04.03.2026 та № 156/32-00-04-01-02-01-00186520 від 04.03.2026, прийнятих Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі висновків Акту камеральної перевірки від 29.01.2026 № 60/32-00-04-01-02-01-00186520. 
АТ «НЗФ» не здійснювало процедуру адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень. 23.03.2026 АТ «НЗФ» звернулося Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № 155/32-00-04-01-02-01-00186520 від 04.03.2026 та № 156/32-00-04-01-02-01-00186520 від 04.03.2026, прийнятих Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі висновків Акту камеральної перевірки від 29.01.2026 № 60/32-00-04-01-02-01-00186520. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 відкрито загальне позовне провадження (справа № 160/7060/26).
Вважає, що висновки про порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є передчасними, а відповідно і притягнення його до адміністративної відповідальності вважає безпідставним. 
Оцінка доказів та висновки судді
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя враховує наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що 29 січня 2026 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку АТ «НЗФ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено 29 січня 2026 року акт № 60/32-00-04-01-02-01-00186520 (далі по тексту – Акт перевірки).
Актом перевірки зафіксовано порушення АТ «НЗФ» пунктів п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту по Декларації за листопад 2025 року на суму 65 180 грн. Визначене призвело до порушення п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у листопаді 2025 року у розмірі 65 180 грн.
На підставі акту перевірки складено податкові повідомлення-рішення № 155/32-00-04-01-02-01-00186520 та № 156/32-00-04-01-02-01-00186520 від 04.03.2026.
Відповідно до п. 86.8. Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акту перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Відповідно до пунктів 56.1 та 56.2 ст. 56 ПК України, рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до п. 56.15 ст. 56 ПК України, скарга подана із дотриманням строків, визначених п. 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами перевірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. 
Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.
Розпочата процедура оскарження прийнятих на підставі акту перевірки податкових-повідомлень рішень призводить до неузгодженості сум визначених в них зобов`язань та зупиняє їх стягнення.
АТ «НЗФ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № 155/32-00-04-01-02-01-00186520 від 04.03.2026 та № 156/32-00-04-01-02-01-00186520 від 04.03.2026, прийнятих Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі висновків Акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.01.2026 № 60/32-00-04-01-02-01-00186520. 
Доказом вказаного є ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026, якою відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі (справа № 160/7060/26).
Таким чином, оскільки Акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України, як на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і на момент даного розгляду не є узгодженим, а процедура оскарження податкових повідомлень-рішень триває, а тому стверджувати про законність та обґрунтованість Акту перевірки відсутні підстави, а отже він не може бути визнаний доказом вини ОСОБА_1 за відсутності інших доказів у справі.
Складений податковим органом Акт перевірки відображає лише результати проведеної ним перевірки, і не може бути однозначним доказом наявності в діях посадової особи платника податку вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку і відповідно, бути єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.
Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
Податковим кодексом України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень органів податкової служби та поширено презумпцію не винуватості на процедуру оскарження.
Отже, висновки податкового органу, викладені в Акті перевірки, на підставі якого був складений протокол про адміністративне правопорушення, не можуть вважатися безапеляційно доведеними та остаточними. Відповідь на них вправі надавати комісія контролюючого органу з питань розгляду заперечень (в ході розгляду заперечення до акта перевірки) та/або адміністративний суд (за результатами вирішення спору про оскарження податкового повідомлення-рішення).
Ураховуючи те, що ОСОБА_1 є посадовою особою суб`єкта господарювання, який заперечує стосовно висновків Акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.01.2026, суддя приходить до висновку, що на даний час відсутнє узгоджене порушення податкового зобов`язання, що, в свою чергу, свідчить про відсутність достатніх підстави для ствердження, що ОСОБА_1 дійсно допустив порушення порядку ведення податкового обліку. 
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.
Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
За встановлених обставин протокол про адміністративне правопорушення та Акт перевірки не є беззаперечними доказами, які б поза розумним сумнівом свідчили про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки на час розгляду справи триває процедура оскарження податкових повідомлень-рішень, складних на підставі Акту перевірки податкового органу, що стало підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, вважаю за необхідне згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, т.як відсутні дані, які б підтверджували або заперечували порушення порядку ведення податкового обліку.
Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя:	  	І.  В.  Клименко