ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
27.02.2026	Справа № 910/13777/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В.  розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/13777/25
За позовом Приватного акціонерного товариства « Діпробудмашина » 
до Товариства з обмеженою відповідальністю « Дрімнет Телеком » 
про стягнення 679526,97 грн
Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство « Діпробудмашина » (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Дрімнет Телеком » (далі - відповідач) про стягнення 679526,97 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення №1ДБМ0250008 від 25.06.2025, не здійснив своєчасної сплати обумовлених договором платежів, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення заборгованість по сплаті оренди в розмірі 460902,55 грн, заборгованість по сплаті компенсації витрат на комунальні послуги в розмірі 43618,64 грн, пеню у розмірі 20506,45 грн, штраф у розмірі 151356,35 грн, 3% річних у розмірі 1984,50 грн та інфляційні втрати у розмірі 1158,48 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/13777/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строки на подачу заяв по суті спору.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.
За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Невід`ємною архівною складовою частиною Єдиного державного реєстру є Реєстр документів дозвільного характеру, Єдиний реєстр громадських формувань, Реєстр громадських об`єднань та Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.
Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.11.2025 направлялась судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08606, Київська обл., Обухівський р-н, м. Васильків, вул. Київська, буд. 97 .
Втім, ухвала суду була повернута органом поштового зв?язку без вручення відповідачу з відмітками «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Поміж цим, враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, яку суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.
Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
У постанові від 09.12.2021 у справі №911/3113/20 Верховний Суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 94, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 258, 263, 290, 295 Господарського процесуального кодексу України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
При цьому, суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023, який набрав чинності 21.07.2023 та введений в дію 18.10.2023, внесено зміни до ряду статей Господарського процесуального кодексу України.
Так, частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат. Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.
Отже, з 18 жовтня 2023 року, відповідач у відповідності до приписів ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний був зареєструвати електронний кабінет Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, і така реєстрація забезпечила б отримання відповідачем процесуальних документів, в тому числі ухвали суду про відкриття провадження у справі від 10.11.2025, а отже отримання ухвали Господарського суду міста Києва , зокрема в електронному кабінеті, залежало виключно від волі відповідача.
Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суду про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «за закінченням терміну зберігання» вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, ухвал господарського суду про надання дозволу органам Антимонопольного комітету України на проведення перевірки суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю та/або вчинення передбачених законодавством про захист економічної конкуренції процесуальних дій у вигляді проведення огляду, накладення арешту, опломбовування (опечатування), вилучення, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.
За змістом частини 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 10.11.2025 у Єдиному державному реєстрі судових рішень ( www.reyestr.court.gov.ua ).
Разом з цим, у відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Втім, відповідач у визначений законом строк не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.
Приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва , -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2025 року між Приватним акціонерним товариством « Діпробудмашина » (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю « Дрімнет Телеком » (далі - орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №1ДБМ0250008 (далі - договір), предметом якого за умовами пункту 1.1 є обов?язок орендодавця передати, а орендаря прийняти у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення загальною площею 440,00 (чотириста сорок цілих) квадратних метрів, іменоване далі за текстом «Об?єкт оренди», на 3-му поверсі будівлі адміністративного будинку та їдальні (літ. Б), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15 . План об?єкта оренди наведений у додатку №1 до цього договору, що є його невід?ємною частиною.
Відповідно до пункту 1.2 договору об?єкт оренди може використовуватися орендарем винятково для розміщення офісу. Цільове призначення використання об?єкта оренди протягом строку дії цього договору може бути змінене за письмовим узгодженням сторін.
За умовами пункту 1.3 договору сторони підтверджують, що вони мають право, компетенцію та повноваження на укладання, підписання та виконання цього договору, а також на надання прав та повноважень по ньому.
Згідно пунктів 1.4, 1.5 договору балансова вартість 1 квадратного метра об?єкта оренди з врахуванням індексації складає 5438,19 грн. Об?єкт оренди передається орендарю « 03» липня 2025 року по акту приймання-передачі (надалі за текстом акт №1).
Орендар зобов?язаний вносити плату за користування об?єктом оренди в розмірах та в строки, обумовлені цим договором (пункт 3.1 договору).
Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що плата за оренду нараховується орендареві з дати підписання сторонами акта №1.
За умовами пункту 3.3 договору якщо інше не передбачено цим договором, плата за оренду сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 5-го числа поточного (оплачуваного) місяця.
Відповідно до пункту 3.4 договору орендодавець виставляє орендареві рахунок на оплату плати за оренду, розрахованої відповідно до додатка № 2 до цього договору. Орендар зобов?язаний сплачувати плату за оренду не пізніше строку, зазначеного в цьому договорі, незалежно від факту одержання їм зазначених рахунків. При неотриманні орендарем зазначених рахунків, плата за оренду розраховується орендарем самостійно відповідно до додатка № 2 до цього договору.
Згідно пункту 3.5 договору у разі необхідності визначення розміру плати за оренду, а також інших платежів за цим договором, за певну кількість днів, розмір плати за оренду, а також інших платежів за один день визначається шляхом ділення розміру плати за оренду, а також інших платежів за відповідний місяць на кількість календарних днів у ньому.
Пунктом 3.6 договору сторони передбачили, що орендар, крім плати за оренду, повинен компенсувати/сплачувати витрати на комунальні послуги, якими він користується (електроенергія, водопостачання, опалення й т.д.), та витрати на комунальні послуги в місцях загального користування, які розподіляються між всіма орендарями будівлі пропорційно площі об?єкта оренди до загальної площі будівлі.
Компенсація витрат на комунальні послуги не входить до розрахунку плати за оренду та оплачується орендарем за діючими тарифами. Орендар компенсує орендодавцю витрати на комунальні послуги на підставі виставлених орендодавцем рахунків, згідно отриманих від орендодавця розрахунків фактичних витрат, а також у випадку встановлення орендодавцем лічильників - на підставі їх показників (пункти 3.6.1, 3.6.2 договору).
Умовами пункту 3.6.3 договору сторони встановили, що перерахування компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків або актів наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг), не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем. Орендодавець до 5 числа місяця, що слідує за оплачуваним місяцем, виставляє орендареві рахунки на компенсацію витрат на комунальні послуги та акт наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг). Обов?язок по отриманню вищевказаного рахунка та акта покладається на орендаря. У разі неотримання рахунка на компенсацію витрат на комунальні послуги за оплачуваний місяць або відповідного акта орендарем, останній зобов?язаний сплатити таку компенсацію орендодавцю у розмірі витрат на комунальні послуги за місяць, попередній оплачуваному. Після отримання орендарем рахунка або відповідного акта за такий оплачуваний місяць сторони проводять перерахунок. У разі якщо сплачена орендарем сума витрат перевищує суму, що мала бути сплачена, переплата зараховується в рахунок оплати витрат на комунальні послуги за наступний місяць. Якщо сплачена орендарем сума витрат менша, ніж сума, що мала бути сплачена - орендар здійснює доплату протягом трьох банківських днів з дати одержання рахунка або підписання акта.
Відповідно до пункту 7.1 договору за невиконання (неналежне виконання) зобов?язань по цьому договору сторони несуть відповідальність, передбачену нормами чинного законодавства і цим договором.
У випадку затримок з боку орендаря в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених цим договором, на користь орендодавця, орендар сплачує пеню в розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення від суми заборгованості (пункт 7.2 договору).
Пунктом 7.2.1 договору встановлено, що крім зазначеного вище у п. 7.2. цього договору, до орендаря застосовується додаткова відповідальність за прострочення виконання грошових зобов?язань: якщо період прострочення становить більше 1 календарного дня, то орендар зобов?язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від простроченої суми грошового зобов?язання; якщо період прострочення становить 2 - 6 календарних днів, то орендар зобов?язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від простроченої суми грошового зобов?язання; якщо період прострочення становить більше 7 календарних днів, то орендар зобов?язаний сплатити Орендодавцю штраф у розмірі 30 (тридцять) відсотків від простроченої суми грошового зобов?язання.
Згідно пункту 9.1 договору орендар передає орендодавцю об?єкт оренди в день закінчення строку оренди або дострокового припинення цього договору. Передача об?єкта оренди оформлюється актом приймання-передачі (надалі - Акт №2), який складається в двох примірниках та підписується сторонами (їх уповноваженими представниками).
За умовами пункту 9.2 договору у випадку не передачі орендарем орендодавцю об?єкта оренди в день закінчення строку оренди або дострокового припинення цього договору, орендодавець вправі звільнити об?єкт оренди від майна, що знаходиться в об?єкті оренди, та передати об?єкт оренди в користування третім особам. При цьому, відповідальності за збереження такого майна орендодавець не несе.
Орендар зобов?язаний повернути орендодавцю об?єкт оренди в стані не гіршому за той, в якому об?єкт оренди був переданий орендарю по акту №1, з врахуванням нормального зносу і положень відносно поліпшень об?єкта оренди. Перед поверненням об?єкта оренди орендар зобов?язаний за свій рахунок демонтувати всі зроблені ним поліпшення. Сторони підтверджують, що ані цей договір, ані будь-які інші акти чи домовленості між орендодавцем та орендарем не призводять передачі орендарю або виникнення у орендаря будь-яких прав власності або спільної власності на об?єкт оренди (або його частини) і орендар ні при яких умовах не буде співвласником об?єкта оренди (або будь-яких його частин) (пункт 9.3 договору).
Відповідно до пункту 9.4 договору у випадку, якщо орендар з будь-яких причин не повертає об?єкт оренди орендодавцю після закінчення строку користування, орендар зобов?язаний сплатити орендодавцю плату за оренду та всі інші платежі за весь строк до моменту фактичного повернення об?єкта оренди орендодавцю.
Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повернення об?єкта оренди по акту №2 та повного розрахунку між сторонами згідно з умовами цього договору. Строк оренди починається з моменту прийняття орендарем об?єкта оренди за актом №1 і закінчується « 30» червня 2026 року (включно) (пункти 10.1, 10.2 договору).
Додатком №2 до договору сторони погодили розмір плати за оренду, порядок розрахунків (далі - додаток №2), за умовами пункту 1.1 якого орендар зобов?язаний вносили плату за оренду об?єкта оренди в розмірах і в строки, обумовлені цим додатком.
Відповідно до пункту 1.2 додатку №2 плата за оренду об?єкта оренди за кожний місяць складається з двох частин: орендної плати та додаткової плати.
Згідно пункту 1.2.1 додатку №2 орендна плата за кожний місяць визначається на момент виставлення рахунку за формулою: Орендна плата = Базова орендна ставка *Пл.* Індекс К;
Базова орендна ставка - сторони дійшли згоди, що в період з 03 липня 2025 року по 09 липня 2025 року (включно) орендар не використовуватиме об?єкт оренди за цільовим призначенням, визначеним в п. 1.2. договору, а лише виконуватиме роботи по пристосуванню об?єкта оренди для цілей, визначених п. 1.2. договору. Про початок та закінчення робіт по пристосуванню об?єкта оренди для цілей, визначених п. 1.2. договору сторони підпишуть відповідні акти. Базова орендна ставка в період виконання робіт по пристосуванню об?єкта оренди для цілей, визначених п. 1.2. договору, а саме з 03 липня 2025 року по 09 липня 2025 року (включно), становить 1 (одну) гривню 00 коп., в т.ч. ПДВ (20%) за 1 м. кв. Не підписання орендарем акту про закінчення робіт по пристосуванню об?єкта оренди для цілей, визначених п. 1.2. договору не звільняє його від повної оплати плати за оренду з 10 липня 2025 року.
Починаючи з 10 липня 2025 року, базова орендна ставка - становить 626,89 (шістсот двадцять шість) грн. 89 коп., в т.ч. ПДВ (20%), за 1 м. кв. об?єкта оренди в місяць.
Пл. - загальна площа об?єкта оренди в м. кв., прийнята орендарем за актом приймання-передачі (актом №1), що складає 440,00 м. кв. Індекс К - співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату складання орендодавцем рахунку на оплату орендної плати, до курсу гривні до долара США, яка на дату укладання договору складає 41,7924 гривень, за умови, що значення зазначеного співвідношення є більше ніж одиниця. (Індекс К не застосовується, якщо його значення менше одиниці). * - означає математичний знак множення, = означає математичний знак рівняння.
За умовами пункту 1.2.2 додатку №2 сторони встановили, що додатковою платою є вартість експлуатаційних витрат, яка містить в собі: оплату плати за землю, оплату податку на нерухоме майно, інші податки та збори, хімічний аналіз стічних вод, обслуговування та ремонт системи контролю доступу вхідної групи та місць загального користування, обслуговування та ремонт ліфтів, обслуговування та утримання паркінгу, обслуговування та ремонт приладів обліку газу, обслуговування та ремонт газопроводу, обслуговування та ремонт газової котельні, обслуговування та ремонт мереж каналізації та водопостачання будівлі, обслуговування та ремонт електричних мереж будівлі, обслуговування та ремонт ливневої каналізації будівлі, обслуговування та ремонт системи кондиціювання та вентиляції будівлі, обслуговування рафштор, обслуговування та ремонт водяної системи опалення (теплові насоси), обслуговування та ремонт системи пожежної сигналізації будівлі, обслуговування та ремонт системи димовидалення та системи сповіщення про пожежу будівлі, обслуговування та ремонт спринклерної системи пожежогасіння, обслуговування та ремонт системи відео спостереження, обслуговування пожежної сигнальної кнопки будівлі, обслуговування та ремонт фасаду будівлі, обслуговування та ремонт трансформаторних підстанцій будівлі, обслуговування та ремонт даху будівлі, поточні ремонти будівлі, обслуговування та ремонт іншого обладнання орендодавця, вивіз побутового сміття з будівлі, чищення килимків на вході у будівлю, обслуговування зелених насаджень прилеглої території), прибирання та утримання території загального користування будівлі (центральний хол, сходи, ліфтові холи, прибирання та вивіз снігу з прилеглої території у зимовий період, прибирання та утримання прилеглої території будівлі, дезінфекцію та дератизацію будівлі, охорона будівлі, витрати на страхування будівлі, адміністративні витрати. 
Додаткова плата (вартість експлуатаційних витрат) за кожен місяць визначається на момент виставлення рахунку за формулою: СДО Індекс К х СД х Пл., де: СДО - означає додаткову плату відповідного місяця у гривнях, в тому числі ПДВ (20%); СД - означає додаткову плату за 1 кв. м. Об??єкта оренди, яка починаючи з 03 липня 2025 року складає 250,75 (двісті п?ятдесят) грн. 75 коп., в т.ч. ПДВ (20%); Пл. - загальна площа об?єкта оренди в м. кв., прийнята орендарем за актом приймання-передачі (актом №1), що становить 440,00 м. кв. Індекс К - співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату складання орендодавцем рахунку на оплату орендної плати, до курсу гривні до долара США, яка на дату укладання договору складає 41,7924 гривень, за умови, що значення зазначеного співвідношення є більше ніж одиниця. ( Індекс К не застосовується, якщо його значення менше одиниці); х - означає математичний знак множення; = означає математичний знак рівняння.
Суми плати за оренду сплачуються орендарем орендодавцю, відповідно до умов цього додатку, містять у собі податок на додану вартість в розмірі 20% та всі інші податки, що підлягають оплаті та включаються орендодавцем в склад кінцевої ціни послуг відповідно до чинного законодавства України (пункт 1.3 додатку №2).
Додатком №3 до договору сторони погодили комунальні платежі, які підлягають відшкодуванню орендарем в ході найму приміщення, а саме: електроенергія, опалення та вода.
03.07.2025 року між ПАТ « Діпробудмашина », як орендодавцем, та ТОВ « Дрімнет Телеком », як орендарем, було підписано акт приймання-передачі, у якому сторони зазначили, що відповідно до договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення загальною площею 440 (чотириста сорок) квадратних метрів, іменоване далі за текстом «об?єкт оренди», на 3-му поверсі будівлі адміністративного будинку та їдальні (літ. Б), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15 . Об?єкт оренди передається у належному технічному стані. У орендаря претензії до об?єкта оренди відсутні.
Того ж дня, між сторонами було підписано акт про початок робіт про пристосуванню об`єкта оренди для цілей, визначених п. 1.2 договору, за умовами якого, відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від « 25» червня 2025 року №1ДБМ0250008 орендар розпочав роботи по пристосуванню об`єкта оренди для цілей, визначених п. 1.2 договору. При виконанні робіт по пристосуванню об`єкта оренди для цілей, визначених п. 1.2 договору орендар зобов`язаний суворо дотримуватись існуючих санітарних норм, правил протипожежної безпеки, вимог техніки безпеки, а також інших існуючих норм і правил при використанні об`єкта оренди. Орендар несе матеріальну відповідальність перед орендодавцем за збитки, спричинені орендодавцеві або третім особам недотриманням вище перелічених норм і правил або не виконанням (не належним виконанням) умов цього договору. При користуванні інженерними мережами, комунікаціями об`єкта оренди орендар зобов`язаний дотримуватись правил скидання стічних вод у систему каналізації, у тому числі не перевищувати допустимі концентрації забруднюючих речовин в стічних водах. Також орендар у разі порушення правил скидання стічних вод у систему каналізації зобов`язаний сплатити орендодавцю (або відповідному контролюючому органу, комунальному чи державному підприємству) будь-які штрафи, плату та інші платежі, передбачені за такі порушення, в строк не більше трьох діб з моменту виявлення цих порушень та накладення таких штрафів (платежів). У орендаря претензії до об`єкта оренди відсутні.
09.07.2025 року ж ПАТ « Діпробудмашина », як орендодавцем, та ТОВ « Дрімнет Телеком », як орендарем, було підписано акт про закінчення робіт по пристосуванню об`єкта оренди для цілей, визначених п. 1.2 договору, за умовами якого сторони встановили, що відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від « 25» червня 2025 року №1ДБМ0250008 орендар закінчив роботи по пристосуванню об`єкта оренди для цілей, визначених п. 1.2 договору. Починаючи з « 10» липня 2025 року об`єкт оренди використовується орендарем за цільовим призначенням, визначеним в п. 1.2 договору. У орендаря претензії до об`єкта оренди відсутні.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов пункту 3.4 договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки на орендну плату № 0000001247/2025 від 25.08.2025 за вересень 2025 на суму 386161,60 грн та № 0000000001/2025 від 06.10.2025 за жовтень 2025 на суму 74740,95 грн.
Крім того, на виконання умов пунктів 3.6, 3.6.1, 3.6.2 та 3.6.3 договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки на компенсацію комунальних послуг №000052372025/4740 від 11.09.2025 за серпень 2025 на суму 24589,27 грн та №000058132025/4740 від 09.10.2025 за вересень 2025 на суму 19029,37 грн.
Втім, Товариство з обмеженою відповідальністю « Дрімнет Телеком », в порушення своїх зобов`язань, належної сплати орендної плати та компенсації за комунальні послуги не здійснило, у зв`язку з чим виник борг у загальному розмірі 504521,19 грн.
30.09.2025 року ПАТ « Діпробудмашина » направило на адресу ТОВ « Дрімнет Телеком » повідомлення про дострокове припинення 06 жовтня 2025 року договору №1ДБМ0250008 оренди нежитлового приміщення від 25 червня 2025 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист №0101511020728 від 30.09.2025, накладної №0101511020728 від 30.09.2025 та фіскальним чеком АТ « Укрпошта » від 30.09.2025. У вказаному повідомленні позивач просив відповідача сплатити наявну заборгованість по орендній платі та по компенсації комунальних послуг, крім того, у зв`язку із неодноразовим порушенням ТОВ « Дрімнет Телеком » графіку платежів, відповідно до умов пунктів 9.1 та 10.4 договору ПАТ « Діпробудмашина » повідомило про припинення 06.10.2025 договору №1ДБМ0250008 оренди нежитлового приміщення від 25 червня 2025 року, та про обов`язок відповідача, як орендаря, звільнити орендоване приміщення у строк до 06.10.2025.
Однак, відповідач вказане повідомлення залишив без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна, а відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (частина 1, 3 статті 760 ЦК України).
За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частини 1 та 5 статті 762 ЦК України).
Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За умовами пункту 3.3 договору якщо інше не передбачено цим договором, плата за оренду сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 5-го числа поточного (оплачуваного) місяця.
Відповідно до пункту 3.4 договору орендодавець виставляє орендареві рахунок на оплату плати за оренду, розрахованої відповідно до додатка № 2 до цього договору. Орендар зобов?язаний сплачувати плату за оренду не пізніше строку, зазначеного в цьому договорі, незалежно від факту одержання їм зазначених рахунків. При неотриманні орендарем зазначених рахунків, плата за оренду розраховується орендарем самостійно відповідно до додатка № 2 до цього договору.
Умовами пункту 3.6.3 договору сторони встановили, що перерахування компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків або актів наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг), не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем. Орендодавець до 5 числа місяця, що слідує за оплачуваним місяцем, виставляє орендареві рахунки на компенсацію витрат на комунальні послуги та акт наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг). Обов?язок по отриманню вищевказаного рахунка та акта покладається на орендаря. У разі неотримання рахунка на компенсацію витрат на комунальні послуги за оплачуваний місяць або відповідного акта орендарем, останній зобов?язаний сплатити таку компенсацію орендодавцю у розмірі витрат на комунальні послуги за місяць, попередній оплачуваному. Після отримання орендарем рахунка або відповідного акта за такий оплачуваний місяць сторони проводять перерахунок. У разі якщо сплачена орендарем сума витрат перевищує суму, що мала бути сплачена, переплата зараховується в рахунок оплати витрат на комунальні послуги за наступний місяць. Якщо сплачена орендарем сума витрат менша, ніж сума, що мала бути сплачена - орендар здійснює доплату протягом трьох банківських днів з дати одержання рахунка або підписання акта.
Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту пунктів 3.3, 3.4 та 3.6.3 договору строк виконання відповідачем грошового зобов`язання зі сплати орендних платежів та компенсації витрат на комунальні послуги на момент розгляду справи настав.
Втім, як встановлено судом, відповідач, у встановлені договором строки, орендну плату та компенсацію витрат на комунальні послуги не здійснив.
Тоді як, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині повної сплати орендних платежів та компенсації витрат на комунальні послуги підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення боргу зі сплати орендних платежів у розмірі 460902,55 грн та компенсації витрат на комунальні послуги у розмірі 43618,64 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності, зокрема, сплати пені, штрафу.
Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що у випадку затримок з боку орендаря в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених цим договором, на користь орендодавця, орендар сплачує пеню в розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення від суми заборгованості (пункт 7.2 договору).
Пунктом 7.2.1 договору встановлено, що крім зазначеного вище у п. 7.2. цього договору, до орендаря застосовується додаткова відповідальність за прострочення виконання грошових зобов?язань: якщо період прострочення становить більше 1 календарного дня, то орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від простроченої суми грошового зобов`язання; якщо період прострочення становить 2 - 6 календарних днів, то орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від простроченої суми грошового зобов`язання; якщо період прострочення становить більше 7 календарних дів, то орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю штраф у розмірі 30 (тридцять) відсотків від простроченої суми грошового зобов`язання.
При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.
Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення оплати орендних платежів та компенсації витрат на відшкодування комунальних послуг, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 20506,45 грн та штраф у розмірі 151356,35 грн.
Окрім того, оскільки за приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1984,50 грн та інфляційні втрати у розмірі 1158,48 грн за прострочення сплати орендних платежів та компенсації витрат на комунальні послуги
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №910/12604/18 від 01.10.2019).
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення сплати орендних платежів та компенсації витрат на комунальні послуги за заявлений позивачем період, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню у заявленому розмірі.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, як і не скористався своїм правом на подання відзиву.
Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства « Діпробудмашина » підлягають задоволенню.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 13, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства « Діпробудмашина » до Товариства з обмеженою відповідальністю « Дрімнет Телеком » про стягнення 679526,97 грн задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Дрімнет Телеком » ( 08606, Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Київська, 97 , ідентифікаційний код 37886025 ) на користь Приватного акціонерного товариства « Діпробудмашина » ( 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15 , ідентифікаційний код 00241212 ) заборгованість по сплаті оренди в розмірі 460902 (чотириста шістдесят тисяч дев`ятсот дві) грн 55 коп., заборгованість по сплаті компенсації витрат на комунальні послуги в розмірі 43618 (сорок три тисячі шістсот вісімнадцять) грн 64 коп., пеню у розмірі 20506 (двадцять тисяч п`ятсот шість) грн 45 коп., штраф у розмірі 151356 (сто п`ятдесят одна тисяча триста п`ятдесят шість) грн 35 коп., 3% річних у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 50 коп., інфляційні втрати у розмірі 1158 (одна тисяча сто п`ятдесят вісім) грн 48 коп. та судовий збір у розмірі 8154 (вісім тисяч сто п`ятдесят чотири) грн 32 коп.
3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 27.02.2026.

Суддя	Т.В. Васильченко