Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2026 року Справа№200/959/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему “Електронний суд”, надійшов позов адвоката Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з вимогами:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодів з 01.06.1993 по 13.11.1993, з 25.05.2000 по 26.05.2003, з 29.01.2017 по 31.01.2017, з 01.01.2026 по 20.01.2026 при призначенні пенсії за віком з 20.01.2026;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди з 01.06.1993 по 13.11.1993, з 25.05.2000 по 26.05.2003, з 29.01.2017 по 31.01.2017, з 01.01.2026 по 20.01.2026, здійснити відповідний перерахунок розміру пенсії за віком, призначеної з 20.01.2026 року, та виплатити належні суми недоотриманої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 20.01.2026 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте до страхового стажу зараховано не всі періоди роботи, що призвело до заниження страхового стажу та основного розміру призначеної пенсії. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки спірні періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний за змістом якого просив відмовити у задоволення позовних вимог. Відповідач вказав, що позивач не зверталася із заявою про зарахування спірних періодів до страхового стажу, отже не мала правових підстав для звернення до суду із зазначеною позовною заявою. Зазначив, що оскільки в трудовій книжці позивача відсутній номер наказу про звільнення період з 01.06.1993 по 13.11.1993 може бути зарахований до стажу, лише за наявності підтверджуючої довідки. Вказав, що період роботи з 25.05.2000 по 26.05.2003 не зарахований до страхового стажу оскільки відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5.
Ухвалою судді від 16.02.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази у справі.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 25.09.2017.
20.01.2026 звернулася до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком.
Заяву позивача, за екстериторіальністю, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, що підтверджується відповідачем.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №155250038744 від 19.01.2026 ОСОБА_1 було призначено пенсії за віком згідно п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з рішенням про призначення пенсії, страховий стаж ОСОБА_1 становить 20 років 0 місяців 1 день, розмір пенсії з 19.01.2026 складає 10068,34 грн.
Згідно з відомостями про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 прийнята до УЛАКЛИЦКИЙ ЯСЛИ-САД строком на 4 місяці на підміну відпусток на підставі наказу № 21 від 31.05.1993 (запис №1).
Згідно із записом № 5 ОСОБА_1 прийнята на посаду санітарки до УЛАКЛИЦКИЙ ФАП на підставі наказу № 16 §1 від 02.09.1996 при цьому 26.05.2003 її звільнено за власним бажанням на підставі наказу № 7 §2а від 19.05.2003 (запис №8).
Відповідно до запису № 27 позивач з 29.01.2017 призвана до Збройних Сил України на військову службу за контрактом на підставі військового квитка НОМЕР_2 від 21.02.2017.
Згідно із записом № 67 від 02.04.2025 (початок служби) у Державній організації (установі, закладі) Військово-медичний клінічний центр Західного регіону на підставі наказу № 92 від 02.04.2025.
Інші записи відсутні.
Згідно з розрахунком стажу, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.06.1993 по 13.11.1993, з 25.05.2000 по 26.05.2003, з 29.01.2017 по 31.01.2017, з 01.01.2026 по 20.01.2026, що стало підставою звернення до суду з цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”). 
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 частини першої статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12, 13 і 16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (крім працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів), особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, пункту 5 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, а також пункту 6 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі – Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).
Тобто, надання додаткових документів на підтвердження трудового стажу передбачено у разі відсутності трудової книжки або якщо записи про періоди роботи містять неправильні чи неточні записи саме про періоди роботи.
Так, до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 був поданий вкладиш трудової книжки серії № НОМЕР_3 .
Судом досліджено записи вказаної трудової книжки та встановлено, що позивач 01.06.1993 прийнята на роботу строком на 4 місяця на підміну відпусток у Улаклицкий ясла-сад (наказ №21 від 31.05.1993, запис №1). 01.09.1996 звільнена з переводом на іншу роботу, запис №2 не містить посилання на дату та номер наказу про звільнення, а також підпис відповідальної особи.
Згідно з розрахунку стажу вказаний період роботи зарахований частково, а саме зараховано з 14.11.1993 по 31.08.1994 як період догляду за дитиною, з 01.09.1994 по 24.06.1999 як навчання у вищих НЗ.
Оскільки трудова книжка позивача не містить посилання на номер та дату наказу про звільнення, а також підпис відповідальної особи, отже без подання уточнюючої довідки вказаний період роботи з 01.06.1993 по 13.11.1993 зарахуванню до страхового стажу не підлягає.
Уточнююча довідка завницею не подавалася.
Таким чином, суд зазначає, що вказаний період правомірно не зараховано до страхового стажу позивача.
Стосовно періоду з 25.05.2000 по 26.05.2003, відповідач зазначає про не зарахування вказаного періоду, оскільки відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5.
Згідно із записами трудової книжки та відомостями про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб, ОСОБА_1 02.09.1996 прийнята на посаду санітарки до УЛАКЛИЦКИЙ ФАП на підставі наказу № 16 §1 від 02.09.1996 (запис у трудовій №3), 26.05.2003 звільнено за власним бажанням на підставі наказу № 7 §2а від 19.05.2003 (запис у трудовій №4).
Згідно з розрахунком стажу вказаний період не зарахований до страхового стажу.
Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форми ОК - 5), яка сформована станом на 23.02.2026, відсутня інформація про заробітну плату та сплату страхових внесків за період трудової діяльності позивача до січня 2004 року.
Стосовно відсутності інформації про роботу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування суд зазначає наступне.
Як зазначено судом вище, статтею 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 15 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.
Для підтвердження страхового стажу до 01.01.2004 подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 № 637, а за період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, зарахування страхового стажу здійснюється з врахуванням законодавчих норм визначених Законом № 1058-IV, на підставі відомостей персоніфікованого обліку, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, а за періоди до 01.01.2004 на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.
Отже, оскільки спірний період припадає на період часу до 01.01.2004, зарахування такого періоду роботи відбувається на підставі записів трудової книжки.
Оскільки записами трудової книжки позивача підтверджується період роботи з 25.05.2000 по 26.05.2003, відповідач протиправно не зарахував вказаний період до страхового стажу.
Таким чином, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Стосовно періоду 29.01.2017 по 31.01.2017, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом вище, Відповідно до запису №27 про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб позивач з 29.01.2017 призвана до Збройних Сил України на військову службу за контрактом, що також підтверджується записами військового квитка серії НОМЕР_2 від 21.02.2017.
Разом з тим, згідно з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форми ОК - 5), встановлена відсутність інформації про нарахування заробітної плати (грошового забезпечення) та сплату страхових внесків у січні 2017 року. 
Отже, оскільки інформація про нарахування заробітної плати (грошового забезпечення) та сплату страхових внесків у січні 2017 року, підстави для зарахування до страхового стажу період служби з 29.01.2017 по 31.01.2017 були відсутні у відповідача.
Довідку про нарахування заробітної плати (грошового забезпечення) та сплату ЄСВ за період з 29.01.2017 по 31.01.2017 позивачем не надано.
Стосовно вимоги позивача зарахувати до страхового стажу період з 01.01.2026 по 20.01.2026, суд зазначає наступне.
Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форми ОК - 5), яка сформована станом на 23.02.2026, встановлена відсутність інформації про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків у січні 2026 року.
Суд наголошує, що фактично на момент звернення із заявою про призначення пенсії 20.01.2026 у відповідача була відсутня інформація щодо сплати Державною організацією (установі, закладі) Військово-медичний клінічний центр Західного регіону єдиного соціального внеску за період з 01.01.2026 по 18.01.2026.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до абз. 2 пункту 4.3 Порядку № 22-1 після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.
Отже, період роботи з 01.01.2026 по 18.01.2026 може бути зарахований відповідачем після отримання даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає вимоги позивача в частині зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2026 по 18.01.2026 є передчасними.
Стосовно зарахуванню періоду з 19.01.2026 по 20.01.2026 суд зазначає, що позивачу пенсія призначена з 19.01.2026, отже зарахуванню підлягає період роботи до дати призначення пенсії, отже до 19.01.2026. Період роботи з 19.01.2026 має бути урахований при перерахунку пенсії, у разі наявності підстав передбачених положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також суд, звертає увагу позивача на дату призначення пенсії з 19.01.2026, отже позовні вимоги щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи при призначенні пенсії за віком з 20.01.2026 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Твердження відповідача щодо необхідності звернення позивача із заявою про зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи, суд вважає помилковими та не приймає до уваги, оскільки спірним у справі є не зарахування спірних періодів роботи при призначенні пенсії, отже додаткове звернення до Пенсійного фонду України не потребується. 
З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.
Матеріалами справи підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 1064,96 грн.
Як встановлено судом, позивач є учасником бойових дій, отже на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору в цій категорії справ.
Отже, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» позивач може звернутися до суду з клопотанням про повернення суми помилково сплаченого судового збору. 
Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 25.05.2000 по 26.05.2003 при призначенні пенсії за віком з 19.01.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Канатна, 83, ЄДРПОУ 20987385) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з 25.05.2000 по 26.05.2003, здійснивши перерахунок розміру пенсії за віком, призначеної з 19.01.2026, з виплатою недоотриманих сум пенсій з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя В.С. Дмитрієв