Справа № 752/28769/25 
Провадження № 2/752/2147/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

10 квітня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Хоменко В.С.
при секретарі Павлюх П.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором № 523854 від 15.12.2022 року в розмірі 26 760,00 грн і понесені судові витрати.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.12.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 523854.
11.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після зміни назви ТОВ «Свеа Фінанс») укладено Договір факторингу № 01.02-95/24, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги, в тому числі й до ОСОБА_1 за Кредитним договором від 15.12.2022 року № 523854 в сумі 26 760,00 грн, з яких 3 000,00 грн заборгованість за основним боргом, 23 760,00 грн заборгованість за відсотками.
Оскільки всупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання за Кредитним договором, після набуття ТОВ « Свеа Фінанс» права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ « Свеа Фінанс», ні на рахунки попереднього кредитора, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Свеа Фінанс», яку позивач просить стягнути з нього в судовому порядку.
Ухвалою судді від 27.11.2025 року відкрито провадження в справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15.12.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями укладено Кредитний договір № 523854, згідно з яким банк перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 3 000,00 грн (п. 1.3. Договору), строком на 365 днів (п.1.4.Договору).
Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 0,01 % в день застосовується якщо споживач до 14.01.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове погашення кредиту (пп. 1.5.1, 1.5.2 Договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 26 760,00 грн (пп. 1.8.1. цього Договору).
Перерахування коштів у розмірі 3 000,00 грн згідно з Договором про організацію переказу грошових коштів від 03.05.2022 року № 03052022-1, укладеним між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «Селфі Кредит» підтверджується листом № 20250912-4368 від 12.09.2025 року підписаним директором ТОВ «ПЕЙТЕК» про перерахування 15.12.2022 року вказаної суми коштів на картку № НОМЕР_1 .
11.01.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування згідно з рішенням № 1 від 25.03.2024 року - ТОВ «Свеа Фінанс»), уклали Договір факторингу № 01.02-95/24 відповідно до умов якого останнє набуло права грошової вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за Кредитним договором від 15.12.2022 року № 523854 на суму 26 760,00 грн, з яких 3 000,00 грн заборгованість за основним боргом, 23 760,00 грн заборгованість за відсотками.
Відповідно до пп. 1.1 вказаного Договору фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).
Відповідно до пп. 1.2 цього ж Договору внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
Відповідно до пп. 1.3 згаданого Договору фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від клієнта за цим договором в порядку, визначеному чинним законодавством.
Згідно з п. 5.1.Договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених пунктом 4.1 цього договору (здійснення оплати за договором).
Пункт 3.1.вказаного Договору визначає, що підписанням цього договору клієнт запевняє, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників.
Пункт 6.1.Договору передбачає, що відповідно до умов цього Договору, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржником умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості, а фактор набуває права вимоги до клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює договору у порядку та у строки, встановлені цим договором.
Відповідно до переліку прав грошової вимоги, переданих відповідно до Договору факторингу від 11.01.2024 року № 01.02-95/24 та витягу з Реєстру боржників, що є додатком до Договору факторингу, ТОВ «Свеа Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 26 760,00 грн, з яких 3 000,00 грн заборгованість за основним боргом, 23 760,00 грн заборгованість за відсотками.
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Однак боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Частинами 1,3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ч. 1 ст. 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Отже, судом встановлено, що між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 15.12.2022 року укладено Кредитний договір № 523854 за умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» надало позичальнику кредит в сумі 3 000,00 грн, перерахувавши кошти на його поточний рахунок, використавши реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 (в п. 2.1. Кредитного договору вказані реквізити платіжної картки маска картки № НОМЕР_2 ), тобто у ОСОБА_1 виникло перед ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування такими коштами.
Доказів виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним Договором перед ТОВ «Селфі Кредит» матеріали справи не містять.
Також з`ясовано, що 11.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після зміни назви ТОВ «Свеа Фінанс»), укладено Договір факторингу № 01.02-95/24.
Звертаючись до суду з вказаним позовом,ТОВ «Свеа Фінанс» зазначає, що є новим кредитором до якого за цим Договором факторингу перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 15.12.2022 року № 523854.
Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів переходу до нього права вимоги за Кредитним договором від 15.12.2022 року № 523854, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 .
Для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія (позивач) повинна надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. 
Належними доказами, які засвідчують факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлений та підписаний договір про відступлення права вимоги, реєстр боржників, що передається кредитором новому кредитору згідно із вказаним договором, акт приймання-передачі, підписані сторонами такого договору, а також докази на підтвердження оплати за договором факторингу.
Позивач не надав суду належно оформленого Реєстру (витягу з Реєстру) боржників до Договору факторингу, з якого б вбачалось що до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги ТОВ «Селфі Кредит» до ОСОБА_1 за Кредитним договором від 15.12.2022 року № 523854, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем.
Витяг з друкованого Реєстру боржників № 1, що є додатком до Договору факторингу від 11.01.2024 року № 01.02-95/24, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) та ТОВ «Свеа Фінанс» (фактор), копію якого надало суду ТОВ «Свеа Фінанс» на підтвердження переходу права вимоги до відповідача за спірним Кредитним договором, не відповідає вимогам до такого Реєстру (витягу з Реєстру), визначеним, зокрема, умовами Договору факторингу (пп. 6.2.3., 8.2.2.), оскільки такий витяг підписано лише директором ТОВ «Свеа Фінанс» Кашпуром М. та завірено печаткою ТОВ «Свеа Фінанс», тоді як такий витяг повинен бути підписаний Сторонами Договору факторингу.
Надана суду копія Реєстру боржників (додаток № 1 до договору факторингу від 11.01.2024 року № 01.02-95/24), що підписана уповноваженими особами обох сторін Договору факторингу та завірена їх печатками не містить інформації щодо переходу до ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором від 15.12.2022 року № 523854, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем.
При цьому,всупереч пп. 6.2.3.,8.2.2. вказаного Договору факторингу акта приймання-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу від 11.01.2024 року № 01.02-95/24 позивачем суду взагалі не надано.
Крім того, докази на підтвердження оплати за Договором факторингу - платіжна інструкція кредитового переказу коштів датована 15.01.2024 року, платником в якій вказано ТОВ «Свеа Фінанс», в той час як назва з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс» рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 змінена лише 25.03.2024 року.
Таким чином, за відсутності в матеріалах справи належних доказів набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором від 15.12.2022 року № 523854, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованості за вказаним Договором у сумі 26 760,00 грн, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно з п. 2 ч. 2 цієї ж ста тті в разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на правову допомогу, покладаються на позивача.
Виходячи із зазначених положень закону, враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.С. Хоменко