ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2026	Справа № 911/2131/25	
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Петрук Б.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ»
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 147 501,10 грн,

Представники учасників справи: 
від позивача: не з`явився, 
від відповідача: Чернов Д.М.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ» про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 147 501,10 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю правових підстав для збільшення ціни за одиницю товару за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії № К-1 від 08.01.2024, у зв`язку з чим укладені між сторонами додаткові угоди № 1 від 17.01.2024 та № 2 від 20.05.2024 до вказаного договору, на переконання позивача, мають бути визнані недійсними, як такі, що не відповідають вимогам законодавства, а надмірно сплачені позивачем на користь відповідача кошти за товар у зв`язку з необґрунтованим збільшенням його вартості, підлягають поверненню. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.07.2025 справу № 911/2131/25 за вищевказаним позовом постановлено передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва. 
30.07.2025 матеріали справи № 911/2131/25 надійшли до Господарського суду міста Києва та передані на розгляд судді Трофименко Т.Ю. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 позовну заяву Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 
18.08.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2025 відкрито провадження у справі № 911/2131/25, підготовче засідання призначено на 22.09.2025. Встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов та заперечень, позивачу - строк для подання відповіді на відзив. 
19.09.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
22.09.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
У підготовчому засіданні 22.09.2025, в яке з`явився представник відповідача, судом за усним клопотанням останнього було поновлено пропущений процесуальний строк на подання відзиву та долучено його до матеріалів справи; задоволено клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання, відкладено підготовче засідання на 22.10.2025.
25.09.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. 
20.10.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 911/2131/25 до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 920/19/24, яке обґрунтоване тим, що в межах справи № 920/19/24 вирішується питання правильного вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням положень Закону України «Про публічні закупівлі» з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом «Про публічні закупівлі» в контексті права збільшення ціни більше одного разу і більше ніж 10% за умов належного документального підтвердження. 
21.10.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 22.10.2025, без участі його представника, у якому зазначено про залишення на розсуд суду питання щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. 
За результатами підготовчого засідання 22.10.2025 судом постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі № 911/2131/25 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 920/19/24. 
Враховуючи прийняття Великою Палатою Верховного Суду 21.11.2025 постанови у справі № 920/19/24, суд ухвалою від 12.01.2026 поновив провадження у справі № 911/2131/25, підготовче засідання призначив на 11.02.2026.
11.02.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи № 911/2131/25 за відсутності його представника.
В підготовче засідання 11.02.2026 позивач та відповідач своїх представників не направили, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлялися належним чином.
Суд ухвалою від 11.02.2026 постановив закрити підготовче провадження у справі № 911/2131/25, призначити справу до розгляду по суті на 02.03.2026.
В судове засідання 02.03.2026 з`явився представник відповідача, представник позивача не з`явився, втім судом враховано подане ним раніше клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому зазначено про підтримання позовних вимог у повному обсязі. 
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Зважаючи на те, що неявка позивача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності вказаного учасника справи.
Представник відповідача у судовому засіданні 02.03.2026 щодо задоволення позовних вимог заперечив, просив суд в задоволенні позову відмовити повністю. 
В порядку ч. 1 ст. 233, ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 02.03.2026 після закінчення судового розгляду справи ухвалено рішення по суті позовних вимог та проголошено його скорочений текст (вступну та резолютивну частини).
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,
ВСТАНОВИВ:
08.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ» (постачальник) та Державною установою «Холодногірська виправна колонія (№18)» (споживач) укладено договір про закупівлю (постачання) електричної енергії № К-1 (надалі - Договір), відповідно до п. 2.1. якого постачальник продає електричну енергію (код за ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія), як різновид товару для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. 
Водночас, як визначено у пунктах 1.1., 1.2. Договору, він укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, а умови його розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (надалі - ПРРЕЕ) та Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII зі змінами, постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (зі змінами), у відповідності до Цивільного і Господарського кодексів України. 
Відповідно до п. 5.1. Договору ціна цього договору становить 1 129 499,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 188 249,83 грн. 
Вартість 1 кВт/год електричної енергії та її складові зазначаються у додатку № 2 «Комерційна пропозиція». На момент укладання Договору вартість 1 кВт/год становить 7,5299933 грн з урахуванням ПДВ (п. 5.3. Договору). 
Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2024 року, в частині розрахунків - до повного їх виконання (пп. 13.2.1. п. 13.1. Договору). 
Пунктом 13.5. Договору визначено, що істотні умови Договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в Договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладання Договору про закупівлю або останнього внесення змін до Договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в Договорі про закупівлю на момент його укладення;
3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі про закупівлю; 
4) продовження строку дії Договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат споживача, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в Договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в Договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 
6) зміни ціни в Договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку зі зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в Договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. Даним підпунктом також визначено порядок зміни сторонами ціни у вказаному випадку;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII зі змінами.
У разі коливання ціни товару (електричної енергії) на ринку постачальник письмово звертається до споживача з пропозицією щодо зміни ціни за одиницю товару (електричної енергії). Факт коливання ціни товару (електричної енергії) на ринку може підтверджуватись інформацією, що розміщена на офіційному сайті ДП «Оператор ринку». Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до Договору надає інформацію у документальному вигляді (роздруківку із сайту), що розміщена на офіційному сайті ДП «Оператор ринку» та є публічною, про зміну ціни електричної енергії за період (декади, місяця, тощо). Також підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку можуть бути завірені копії довідок відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару (електричної енергії) на ринку на момент звернення постачальника до споживача. 
Згідно з Додатком № 2 до Договору «Комерційна пропозиція 1/23 Ф - П» ціна на електричну енергію складає 6,274994 грн кВт/год (без ПДВ) та включає в себе наступні складові: середньозважена ціна електричної енергії, що постачається споживачу, яка склалась на всіх сегментах ринку в розрахунковому періоді; тариф на передачу електричної енергії оператора системи передачі; тариф на послуги з розподілу електричної енергії; коефіцієнт прибутковості постачальника. 
Згідно з Додатком № 3 до Договору, обсяг електричної енергії, яка постачається за Договором, на 2024 рік встановлено у розмірі 150 000 кВт/год. 
17.01.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою зменшено обсяг електричної енергії, яка постачається за Договором, до 145 829 кВт/год, а ціну за 1 кВт/год збільшено до 7,7453453 грн з урахуванням ПДВ. 
20.05.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, якою вартість електричної енергії було збільшено до 10,800532 грн з урахуванням ПДВ, а обсяг електричної енергії зменшено до 117 053 кВт/год. 
Відповідно до Додаткової угоди № 3 до Договору, яка була укладена між сторонами 24.12.2024, сторони дійшли згоди зменшити суму Договору на 332 171,48 грн, у зв`язку з чим виклали п. 5.1. розділу 5 Договору в новій редакції, відповідно до якої ціна Договору визначена у розмірі 797 324,48 грн, в тому числі ПДВ 20% - 132 887,41 грн. Обсяг електричної енергії зменшено до 86 298 кВт/год.
За період з січня 2024 року по грудень 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ» поставлено позивачу 86 298 кВт/год електричної енергії на загальну суму 797 324,48 грн згідно з актами приймання-передачі: 
від 21.02.2024 - поставлено 12 880 кВт/год на суму 99 760,05 грн з ПДВ;
від 15.03.2024 - поставлено 12 786 кВт/год на суму 99 031,99 грн з ПДВ;
від 15.04.2024 - поставлено 11 574 кВт/год на суму 89 644,63 грн з ПДВ;
від 13.05.2024 - поставлено 6862 кВт/год на суму 53 148,56 грн з ПДВ;
від 11.06.2024 - поставлено 5822 кВт/год на суму 62 880,70 грн з ПДВ;
від 10.07.2024 - поставлено 3400 кВт/год на суму 36 721,81 грн з ПДВ;
від 12.08.2024 - поставлено 3386 кВт/год на суму 36 570,60 грн з ПДВ;
від 10.09.2024 - поставлено 3591 кВт/год на суму 38 784,71 грн з ПДВ;
від 11.10.2024 - поставлено 3042 кВт/год на суму 32 855,22 грн з ПДВ;
від 14.11.2024 - поставлено 5468 кВт/год на суму 59 057,31 грн з ПДВ;
від 16.12.2024 - поставлено 8399 кВт/год на суму 90 713,67 грн з ПДВ;
від 23.12.2024 - поставлено 9088 кВт/год на суму 98 155,23 грн з ПДВ.
Позивач здійснив оплату поставленої відповідачем електричної енергії за вищевказаними актами приймання-передачі, що підтверджується долученими до позову платіжними інструкціями від 14.03.2024 № 376, від 15.03.2024 № 418, від 15.04.2024 № 670, від 13.05.2024 № 861, від 11.06.2024 № 1348, від 10.07.2024 № 1808, від 12.08.2024 № 2203, від 10.09.2024 № 2468, від 14.10.2024 № 2842, від 14.11.2024 № 3066, від 16.12.2024 № 3331 та від 23.12.2024 № 3458.
Звертаючись до суду із даним позовом, Державна установа «Холодногірська виправна колонія (№18)» зазначає, що внаслідок укладення додаткових угод № 1 від 17.01.2024 та № 2 від 20.05.2024 до Договору нею безпідставно сплачено відповідачу кошти за поставлену електроенергію у розмірі 147 501,10 грн, оскільки внесення відповідно до цих додаткових угод змін до істотних умов Договору щодо зміни ціни за 1 кВт/год електричної енергії за відсутності зміни у бік збільшення перемінних тарифів та без належного документального підтвердження ринкових коливань цін електричної енергії у бік збільшення, є порушенням п. 13.5. Договору та вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Відповідач заперечував щодо задоволення позову. Зокрема, зазначив, що факт коливання ціни товару за Договору був підтверджений належними документами та позивач підписав спірні додаткові угоди без жодних зауважень та заперечень, а отже дав свою згоду на відповідне підвищення цін. При цьому, відповідач зауважує, що внаслідок зміни ціни товару за додатковими угодами № 1 від 17.01.2024 та № 2 від 20.05.2024, загальна ціна Договору не збільшилась.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним. 
Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ» та Державною установою «Холодногірська виправна колонія (№18)» було укладено Договір. 
Правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України «Про публічні закупівлі» (надалі - у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Метою вказаного закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України (чинного станом на момент виникнення спірних правовідносин) договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.
Згідно із ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд встановив, що укладаючи 08.01.2024 Договір про закупівлю (постачання) електричної енергії № К-1, сторони обумовили усі його істотні умови.
Листом від 05.01.2024 № 05/01/24-3 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ» звернулося до Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» з пропозицією щодо укладання відповідної додаткової угоди до Договору, у зв`язку зі збільшенням ціни на електричну енергію з 01.01.2024, посилаючись на постанову НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» та постанову НКРЕКП від 09.12.2023 № 2342 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО».
Листом від 14.05.2024 № 14/05/24-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ» звернулося до Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» та повідомив про значне підвищення цін на електричну енергію з 01.05.2024, у зв`язку з чим пропонував укласти відповідну додаткову угоду до Договору. 
До вказаного листа надано Консультаційно-аналітичну довідку Торгово-промислової палати України від 13.05.2024 № 1152/08.0-7.3, відповідно до якої зміна середньозваженої ціни електричної енергії в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» (РДН) за І декаду травня 2024 року у порівнянні з І декадою квітня 2024 року у відсотковому вираженні становила +61,99% (середньозважена ціна на РДН (ОЕС), І декада травня 2024 року - 4040,26 грн /МВт*год; середньозважена ціна на РДН (ОЕС), І декада квітня 2024 року - 2494,10 грн/ МВт*год). 
У зв`язку із зазначеним, між сторонами 17.01.2024 та 20.05.2024 укладені додаткові угоди №1 та №2 до Договору, якими внесено зміни до істотної умови Договору - ціни. 
Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України, на яку посилається позивач, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно із частинами 3-4 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.
Пунктом 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (надалі - Особливості) встановлюється, що істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;
3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку з зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку із зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону;
9) зменшення обсягів закупівлі та/або ціни згідно з договорами про закупівлю робіт з будівництва об`єктів нерухомого майна відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 р. № 382 «Про реалізацію експериментального проекту щодо відновлення населених пунктів, які постраждали внаслідок збройної агресії Російської Федерації» (Офіційний вісник України, 2023 р., № 46, ст. 2466), якщо розроблення проектної документації покладено на підрядника, після проведення експертизи та затвердження проектної документації в установленому законодавством порядку.
В даному випадку постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Відповідна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що постанови НКРЕКП № 1788 та № 2322, які стали підставою для внесення змін до вартості електричної енергії за Договором, набрали чинності ще до укладання цього Договору (01.01.2023 та 01.01.2024 відповідно) та повинні були враховані в ньому, тоді як внесення змін до Договору в частині вартості електричної енергії, які відбулися до підписання Договору, свідчить про порушення вимог п. 19 Особливостей та вимог п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Отже, на момент укладення Договору постанови НКРЕКП № 1788 та № 2322, щодо тарифу на передачу електричної енергії уже були прийняті та набрали чинності, тому, зважаючи на визначений умовами закупівлі період постачання електричної енергії (2024 рік), вказані постанови, з огляду на принципи добросовісності, відкритості та прозорості, могли бути враховані відповідачем.
Оскільки зміна тарифів відбулась та була відома відповідачу ще до підписання Договору, то вказане не може вважатись законною підставою для внесення змін до Договору.
Суд враховує, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 16.02.2023 у справі 903/383/22.
На переконання суду, відповідач підписуючи Договір та погоджуючи його істотні умови, повинен був оцінити можливість виконання зобов`язання щодо поставки електричної енергії станом на 08.01.2024, а тому підписання 17.01.2024 та 20.05.2024 додаткових угод № 1 та № 2 з посиланням на збільшення тарифу, який був відомий і діяв на час укладення Договору, не може свідчити про дотримання сторонами приписів п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Докази внесення змін до регульованих цін (тарифів) з моменту укладання Договору, а саме з 08.01.2024 по дату укладання додаткових угод до нього від 17.01.2024 та 20.05.2024, в матеріалах справи відсутні. 
Крім того, суд встановив, що підставою укладення додаткової угоди № 2 визначено коливання ціни електричної енергії на ринку, яке засвідчено довідкою Торгово-промислової палати України від 13.05.2024 № 1152/08.0-8.3, яка із урахуванням інформації, розміщеної на сайті АТ «Оператор ринку» за посиланням https://www/oree.com.ua, підтверджується коливання середньозваженої ціни на РДН, ОЕС України, у травні 2024 року на +61,99% в порівнянні із квітнем 2024 року.
Отже, зазначена довідка містить дані щодо коливання середньозваженої ціни електричної енергії за травень 2024 року відносно квітня 2024 року, в той же час вона не містить даних, які б підтверджували коливання ціни на ринку електричної енергії за період з дати укладання Договору або останнього внесення змін до Договору до дати поточного внесення змін, як це передбачено пп. 2 п. 13.5. Договору.
При цьому, підстави, які зазначались відповідачем у листах від 05.01.2024 № 05/01/24-3 та від 14.05.2024 № 14/05/24-1 щодо внесення змін до Договору не відповідають тим підставам, на яких укладені спірні додаткові угода (постанова НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788). 
Враховуючи викладене, внесення згідно з додатковими угодами № 1 від 17.01.2024 та № 2 від 20.05.2024 змін до істотних умов Договору щодо зміни ціни за 1 кВт/год електричної енергії за відсутності зміни у бік збільшення перемінних тарифів та без належного документального підтвердження ринкових коливань цін електричної енергії у бік збільшення, є порушенням п. 13.5. Договору та вимог цивільного законодавства. 
При цьому, суд також зазначає, що укладення додаткових угод до Договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених законом, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 6 Закону України «Про публічні закупівлі».
Водночас, під час внесення змін до Договору відповідачем не надано підтвердження того, що саме в цей період закуповувалась електрична енергія, а також обґрунтування неможливості її постачання по ціні, визначеній у Договорі, як і не зазначено, що невнесення змін до Договору в частині збільшення ціни на електричну енергію за спірний період було б очевидно невигідним та збитковим для товариства.
Крім того, як встановлено судом, внаслідок укладення додаткової угоди № 1 від 17.01.2024 до Договору, ціну за 1 кВт/год електричної енергії було збільшено з 7,5299933 грн до 7,7453453 грн (з урахуванням ПДВ), тобто, на 2,86%. Внаслідок укладення додаткової угоди № 2 від 20.05.2024 до Договору, ціну за 1 кВт/год електричної енергії було збільшено відносно первісної редакції Договору з 7,5299933 грн до 10,800532 грн (з урахуванням ПДВ), тобто, на 43,43%.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 вирішила питання про те, чи дозволяють норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» збільшувати ціну товару більш ніж на 10% від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.
ВП ВС зазначила, що із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону України «Про публічні закупівлі» вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Такий правовий висновок неодноразово також був викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 922/433/22, від 01.10.2024 у справі № 918/779/23, від 06.02.2025 у справі № 910/5182/24, від 18.02.2025 у справі № 925/889/23 та підтриманий у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24 від 21.11.2025. 
Отже, згідно з положеннями п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції Закону № 114-ІХ) зміна ціни в договорі закупівлі допускається за таких умов:
-збільшення ціни за одиницю товару до 10%;
-збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку;
-така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
-така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю;
-обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
До того ж застосована законодавцем при формулюванні цієї норми конструкція «не частіше ніж один раз на 90 днів» фактично надає можливість вносити зміни до ціни товару неодноразово, але лише в межах дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 %. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24 від 21.11.2025.
Як вже було встановлено, внаслідок укладення додаткової угоди № 2 від 20.05.2024, відбулось збільшення ціни за 1 кВт/год електричної енергії з 7,5299933 грн до 10,800532 грн (з урахуванням ПДВ), тобто, на 43,43%, що суперечить встановленій п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» забороні на збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%, в тому числі і при здійсненні закупівлі електричної енергії. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що додаткові угоди № 1 від 17.01.2024 та № 2 від 20.05.2024 укладені з порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель, суперечать актам цивільного законодавства та умовам Договору, а тому підлягають визнанню їх недійсними в силу приписів ст. 215 ЦК України.
Разом з тим, не може бути застосована до спірних правовідносин визначена позивачем норма ч. 3 ст. 228 ЦК України, оскільки нею передбачені наслідки недійсності договору, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, у вигляді стягнення всього одержаного за правочином на користь держави, що по суті є конфіскацією. Особливістю даної норми є те, що ініціатором вказаних правових наслідків є держава, а не сторона правочину. 
Водночас, позивач, посилаючись на норми ч. 3 ст. 228 ЦК України, не доводив, що внаслідок укладення спірних додаткових угод держава понесла майнову шкоду, переплатила кошти або отримала товар/роботу неналежної якості. За цих умов відсутні підстави для кваліфікації правочинів як таких, що вчинені з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.
Щодо позовних вимог про стягнення грошових коштів в сумі 147 501,10 грн, суд зазначає таке. 
Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як передбачено ст. 669 ЦК України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
За ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка товару, і його оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції укладеного Договору.
Судом з наданих в матеріали справи Актів прийому-передачі електричної енергії встановлено, що за період з січня по квітень 2024 року відповідач поставив позивачу 44102 кВт/год електричної енергії, яку останнім оплачено на загальну суму 341 585,23 грн.
Враховуючи ціну, обумовлену сторонами у Договорі, позивач повинен був сплатити відповідачу за спожиту у січні-квітні 2024 року електроенергію загальним обсягом 44102 кВт/год кошти у розмірі 332 087,78 грн, а отже розмір надмірно сплачених коштів за цей період становить 9 497,45 грн. 
За період з травня по грудень 2024 року відповідач поставив позивачу 42196 кВт/год електричної енергії, яку останнім оплачено на загальну суму 455 739,25 грн. 
Враховуючи ціну, обумовлену сторонами у Договорі, позивач повинен був сплатити відповідачу за спожиту у травні-грудні 2024 року електроенергію загальним обсягом 42196 кВт/год кошти у розмірі 317 735,60 грн, а отже розмір надмірно сплачених коштів за цей період становить 138 003,65 грн. 
З огляду на викладене, позивачем на підставі укладених додаткових угод №№ 1, 2 до Договору було зайво сплачено грошові кошти за спожиту електричну енергію в розмірі 147 501,10 грн.
Таким чином, внаслідок підвищення цін на електричну енергію на підставі додаткових угод, які визнаються судом недійсними, Державна установа «Холодногірська виправна колонія (№18)» надмірно сплатила Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ» 147 501,10 грн, а тому на підставі ч.1 ст. 670 ЦК України має право вимагати від постачальника електричної енергії повернення вказаної суми.
Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів у розмірі 147 501,10 грн також є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на встановлені в ході розгляду даної справи обставини, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод до Договору № 1 від 17.01.2024 та № 2 від 20.05.2024 та стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 147 501,10 грн.
Заперечення відповідача судом враховані, проте не спростовують вищевикладених висновків суду. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
2. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 17.01.2024 до договору про закупівлю (постачання) електричної енергії № К-1 від 08.01.2024, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ» та Державною установою «Холодногірська виправна колонія (№18)».
3. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 20.05.2024 до договору про закупівлю (постачання) електричної енергії № К-1 від 08.01.2024, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ» та Державною установою «Холодногірська виправна колонія (№18)».
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСТРАТЕГІЯ» (вул. Ольжича, 27/22, оф. 2, м. Київ, 04060; ідентифікаційний код 38765893) на користь Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» (вул. Рубанівська, 4, м. Харків, 61052; ідентифікаційний код 08564535) 147 501,10 грн надмірно сплачених коштів та 9084,00 грн витрат по сплаті судового збору. 
5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання та підписання повного рішення: 16.03.2026.

Суддя Т. Ю. Трофименко