справа № 488/4194/25
провадження № 1-кп/488/168/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року 

Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого — ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню 
ОСОБА_4 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 23.12.2015 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 01.08.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України, до 4 років 3 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.05.2017 року попередній вирок змінено та засуджено до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.12.2025 остаточно призначено 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 16.04.2019 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, до 6 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03.07.2017 року попередній вирок змінено та засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 01.12.2020 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 20.07.2021 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.71 КК України, до 4 років 8 місяців позбавлення волі;
- 11.10.2021 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.4 ст.70 КК України, до 5 років позбавлення волі;
- 18.04.2023 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.04.2019 року, призначено остаточне покарання у вигляді 6 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20.02.2024 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2023 року в частині призначеного покарання - змінити, виключити рішення про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання на підставі ст.71 КК України та вважати засудженим за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі,
- 04.02.2026 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 190, ст.71 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В період з 01.04.2025 року по 10.04.2025 року, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, знаходячись в приміщенні орендованої у ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, таємно викрав холодильник марки «INDESIT», моделі "ТІАА14", вартістю 5166,67 грн., який належить ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши матеріальний збиток ОСОБА_5 на суму 5166,67 грн. 
В судовому засіданні ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав повністю і беззаперечно, підтвердивши усі обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся.
Встановивши, що показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєння кримінального правопорушення, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не оспорює їх, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він не зможе оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, за клопотанням прокурора, на підставі ст.349 ч.3 КПК України визнав недоцільним подальше дослідження обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються речових доказів та особи обвинуваченого.
Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що своїми діями ОСОБА_4 , за кваліфікуючими ознаками – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.4 КК України.
Обираючи міру покарання, суд враховує тяжкість та обставини скоєного правопорушення, особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого за вчинення корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується негативно, повне відшкодування матеріальної шкоди шляхом повернення майна, а також обставину, яка пом`якшує покарання у виді щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
За такого, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових правопорушень.
Враховуючи, що інкриміноване правопорушення вчинене обвинуваченим до постановлення попереднього вироку, покарання обвинуваченому слід визначити за ст. 70 ч. 4 КК України.
Доля речового доказу підлягає вирішенню у відповідності до статті 100 КПК України.
Вартість експертизи слід стягнути з обвинуваченого.
Цивільний позов відсутній. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись статтями 100, 369, 370, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ: 

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
З урахуванням вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.02.2026 року, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, остаточно призначити, шляхом поглинання, покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обчислювати за попереднім вироком.
Речовий докази — холодильник марки «INDESIT», моделі "ТІАА14", який перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , - залишити власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 2674,20 грн.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1