Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року Справа№200/9916/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, адвоката Дзісь Андрія Романовича, який діє на підставі ордера серії АТ №1122606 від 15 грудня 2025 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо здійснення розрахунку розміру пенсії позивача без врахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити розрахунок пенсії позивача з врахуванням норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення з 29.11.2024 року, з виплатою заборгованості з врахуванням фактично сплачених сум.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач при виконанні судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.04.2025 року у справі 200/318/25, а саме призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 29.11.2024 року, відповідач допустив нове порушення пенсійних прав позивача, яке полягає у здійсненні розрахунку розміру пенсії позивача без врахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зазначає, що відповідач врахував до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею 26 років 10 місяців 29 днів, а тому був зобов`язаний здійснити розрахунок розміру пенсії позивача із врахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», однак не зробив цього. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
30 грудня 2025 року судом отримано від відповідача відзив на позов та додаткові докази по справі.
У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначивши наступне. 
На виконання рішення суду у справі № 200/318/25, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 29.11.2024 року, зараховано до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею, який дає право на пенсію у відповідності до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначені у рішенні суду періоди роботи та призначено з 29.11.2024 пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Страховий стаж позивача становить 41 рік 10 місяців 17 днів. 
Додаткові роки за Списком № 1 - 20 років, в тому числі: роботи підземні, професії за пост. №202 (25) – 26 років 10 місяців 29 днів. 
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вважає, що діяло в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, в добровільному порядку повністю виконано судове рішення.
Відповідач зазначає, що в процедурі проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передує подання у встановленому порядку заяви про проведення такого перерахунку. Однак, позивач не звертався із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії, жодних рішень про відмову у проведенні перерахунку пенсії органами ПФУ не приймалося.
У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно паспорта серії НОМЕР_1 , який виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 12 лютого 2001 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно довідки від 12 грудня 2022 року №1225-7001661317 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зареєстроване за місцезнаходженням: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея буд.10; ЄДРПОУ 13814885, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі 200/318/25, яке було залишено без змін Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 05.12.2024 № 054450005012 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 29.11.2024, зарахувавши до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею, який дає право на пенсію у відповідності до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання у Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т.Абакумова за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» з 01.09.2001 по 29.06.2004 та періоди роботи з 02.09.2004 по 18.02.2007 – гірником підземним з повним робочим днем під землею, з 19.02.2007 по 02.11.2008 – майстром гірничим підземним з повним робочим днем під землею та до пільгового підземного стажу на провідних професіях, який дає право на пенсію у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 03.11.2008 по 31.05.2022 – гірником очисного забою з повним робочим днем під землею у ВП «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» ДП «Донецьквугілля», з 01.10.2024 по 28.11.2024 – гірником очисного забою з повним робочим днем під землею у ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля».
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025 року рішення від 02.04.2025 року залишено без змін. 
Відповідно Рішення 054450005012 від 21.11.2025 про перерахунок пенсії, позивачу призначена пенсія за віком за рішенням суду з 29.11.2024 року довічно. Страховий стаж (повний) становить 41 рік 10 місяців 17 днів. Відповідно до постанови КМУ №202(25) підземні роботи – 26 років 10 місяці 29 днів. 
Відповідачем не заперечується той факт, що позивачу була призначена пенсія без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідач у відзиві зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі №200/318/25 ними було виконане в межах судового рішення.
Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом. 

Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
У відповідності з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Отже, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є зайнятість на підземних роботах за списком № 1 повний робочий день не менш як 15 років для чоловіків.
Під час розгляду справи, судом встановлено, що пільговий стаж позивача за Списком № 1 складає більше 15 років, що дає йому право для перерахунку розміру пенсії у відповідності до приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Водночас, відповідачем при призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах і обчисленні його розміру, не застосовано ці норми, що є порушенням прав позивача на отримання пенсії у розмірі, установленому законом та свідчить про протиправність дій відповідача.
Суд також зауважує, що позивач не повинен був звертатись до відповідача з окремою заявою відповідно до п. 1.8 Порядку № 22-1, оскільки його право на обчислення призначеної пенсії з урахуванням особливостей, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинним законодавством не ставиться в залежність від подання такої заяви, а випливає безпосередньо з приписів зазначених правових норм, які пенсійний орган повинен був застосувати при обчисленні пенсії позивача.
Таким чином, відповідачем протиправно не застосовано при обчисленні з 29.11.2024 року розміру пенсії позивачу обов`язкові для виконання приписи статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Беручи до уваги наведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно із квитанцією про сплату №SA7B-QSB3-E4SE від 15 грудня 2025 року, позивачем сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн. 
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 132, 139, 192-193, 242-246, 255-258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (зареєстроване місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея буд.10; ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо здійснення розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 без врахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення, з 29.11.2024 року, та виплатити з урахуванням фактично сплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (за місцезнаходженням: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя А.О.Черникова