465/990/26
3/465/1152/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
20.04.2026         м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова Чорний І.Я., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 
за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.01.2026 серії ЕПР1 №577348, 26.01.2026 о 22:13, м. Львів, вул. В.Великого 24А, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Dodge Journey д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП, не залишилась на місці пригоди та не повідомила орган чи підрозділ поліції, чим порушила вимоги п. 2.10.А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
ОСОБА_2 у судовому засіданні посинила, що їй зателефонували працівники поліції та викликали до відділу. Зазначає, що при русі автомобіля не знала та не припускала що когось зачепила. Згодом звернула увагу, що на її авто є незначні пошкодження. Вказує, що вину в інкримінованому правопорушенні за ст. 122-4 КУпАП не визнає, так як умислу залишати місце дорожньо-транспортної пригоди не мала, про факт залишення місця ДТП дізналася лише від працівників поліції. Просить справу про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, розгляд справи просить проводити у її відсутності.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10 А ПДР).
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 283 КУпАП передбачає, що суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.
Під час розгляду справ необхідно встановлювати наявність у діях особи, яку притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, тобто об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторони. Необхідно враховувати, що обов`язковим є наявність вини особи в здійсненні адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Разом з цим, враховуючи обставини події та пояснення ОСОБА_2 , беручи до уваги характер пошкодження на автомобілі, яке є незначним, відсутність претензій до останньої, суд вважає переконливими доводи ОСОБА_2 про те, що остання не мала наміру покидати місце ДТП.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, отже відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, яка утворює його склад у сукупності з іншими обставинами.
Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, сформованої у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений у ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, що згідно з п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі. Враховуючи вищенаведене, провадження по справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.Я. Чорний