ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

07 квітня 2026 року	Справа №160/29008/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2- Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, - 

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему “Електронний суд” надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2- Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій позивач просить: 
-визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №046050022085 від 23 вересня 2025 року щодо відмови у перерахунку пенсії за віком із зарахуванням ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи з 01 січня 2004 року по 31 серпня 2025 року на посаді завідуючої анестезіологічного - реанімаційного відділення у КНП “Криворізька міська лікарня №7” Криворізької міської ради.
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі у відповідності до статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” період роботи з 01 січня 2004 року по 31 серпня 2025 року на посаді завідуючої анестезіологічного - реанімаційного відділення у КНП “Криворізька міська лікарня №7” Криворізької міської ради та здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 07 квітня 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обгрунтування позовних вимог зазначено що, 15 вересня 2025 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періоду роботи з 01 січня 2004 року по 31 серпня 2025 року. За принципом екстериторіальності заяву про перерахунок пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №046050022085 від 23 вересня 2025 року у перерахунку пенсії було відмовлено, оскільки після набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 01 січня 2004 року, всі періоди страхового стажу за роботу в деяких медичних закладах, що визначені статтею 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, зараховуються в одинарному розмірі. 
Не погодившись з даним рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Цією ж ухвалою надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
19 листопада 2025 року до суду через підсистему “Електронний суд” надійшов відзив від відповідача-2- Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому останній зазначає про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача, з огляду на таке, що частиною 4 статті 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Відповідно до статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Правом на пільгове обчислення страхового стажу користуються особи, які працювали у вище зазначених закладах до 01 січня 2004 року. Надалі стаж обчислюється в одинарному розмірі за даними персоніфікованого обліку. Позивачці пенсію за віком призначено з 21.08.2024 відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із врахуванням стажу по 31.08.2024. До стажу роботи в подвійному розмірі зарахований період роботи з 01.08.1989 по 31.12.2003. Період роботи з 01.01.2004 по 31.08.2024 зарахований в одинарному розмірі за даними персоніфікованого обліку.
Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
26 листопада 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла копія пенсійної справи позивача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 21.08.2024 року та отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
15 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періоду роботи з 01 січня 2004 року по 31 серпня 2025 року та довідкою підтверджуючою факт роботи та наявного стажу, виданою 08.09.2025 Комунальним некомерційним підприємством “Криворізька міська лікарня №7” КМР.
Заяву ОСОБА_1 було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
За результатом розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області було прийнято рішення №046050022085 від 23 вересня 2025 року, яким відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням положень статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №046050022085 від 23 вересня 2025 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 обґрунтовано наступним: “Згідно зі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу в подвійному розмірі зарахований період роботи з 01.08.1989 року по 31.12.2003 року. Надалі період роботи з 01.01.2004 року по 31.08.2024 року зарахований в одинарному розмірі. Отже, прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 23.09.2025 року, оскільки період роботи після 01.01.2004 року у подвійному розмірі не зараховується”.
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.
Відповідно до преамбули Закону № 1058-IV, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 24 Закону № 1058-IV врегульовано періоди, з яких складається страховий стаж.
Згідно частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Крім того, пунктом 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу) діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Як встановлено судом, згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , позивач працювала, зокрема:
- з 13.09.1983 року по 01.10.1984 року - санітарка у відділенні реанімаційної та інтенсивної терапії в лікарні ім. Мечнікова; 
- з 08.12.1984 року по 05.02.1986 року - сестра медична у відділені анестезіології - реанімації в 16-й міської лікарні; 
-з 12.08.1988 року - лікарем інтерном з анестезіології та реанімації; 
- з 10.10.1988 року - переведена для проходження інтернатури до 8-ї міської лікарні; 
- з 11.10.1988 року по 31.07.1989 року - лікар - інтерн для проходження інтернатури з анестезіології та реанімації;
- з 01.08.1989 року - лікар анестезіолог- реаніматолог; 
- з 01.10.1995 року переведена лікарем анестезіологом - реаніматологом реанімації; 
-з 02.03.1998 року по теперішній час - призначена завідуючою анестезіологічного - реанімаційного відділення у КНП "Криворізька міська лікарня №7".
Відповідно до довідки № 2638 від 08.09.2025 року Комунального некомерційного підприємства “Криворізька міська лікарня №7” КМР ОСОБА_1 працювала в умовах, що дають право на зарахування стажу у подвійному розмірі в період з 01.08.1989 року по 08.09.2025 року.
Із матеріалів пенсійної справи (Форма– РС-право) встановлено, та не заперечується відповідачем – 2, що періоди роботи ОСОБА_1 з 01.08.1989 по 31.12.2003 в КНП «Криворізька міська лікарня № 7» Криворізької міської ради зараховано в подвійному розмірі із посиланням на статтю 60 Закону №1788-ХІІ (із позначкою «Мед.заклад» ст. 60).
Проте періоди роботи позивача в КНП «Криворізька міська лікарня № 7» Криворізької міської ради з 01.01.2004 року по 30.06.2024 року (згідно розрахунку Форма– РС-право для призначення пенсії) зараховано в одинарному розмірі. 
Як встановлено судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області не зараховано до страхового стажу позивача періоди її роботи з 01.01.2004 по 30.06.2024 року у подвійному розмірі, оскільки відсутня правова норма в Законі № 1058-IV та відсутній обов`язок враховувати статтю 60 Закону № 1788-XII для обрахунку стажу з 01.01.2004.
Суд враховує, що вимогами пункту 4 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Крім того, редакція статті 60 Закону № 1788-XII є чинною на теперішній час, а стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує статтю 60 Закону № 1788-XII та не зупиняє її дію.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 квітня 2023 року у справі № 160/14078/22. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII періоди роботи позивачів в закладах, визначених у статті 60 Закону № 1788-XII, після 01 січня 2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом № 1058-IV та Законом № 1788-XII вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон № 1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон № 1058-IV.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.
Враховуючи зазначене вище суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №046050022085 від 23 вересня 2025 року щодо відмови у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Належним способом захисту є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі період роботи з 01.01.2004 року по 15.09.2025 року (дата звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії) на посаді завідуючої анестезіологічного - реанімаційного відділення у Комунальному некомерційному підприємстві "Криворізька міська лікарня №7".
Щодо дати, з якої повинен бути проведений перерахунок пенсії позивачки, суд зазначає таке.
Згідно із частиною 4 статті 45 Закону №1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35 (пенсія по інвалідності, зміни групи інвалідності), частиною другою статті 38 (пенсія у зв`язку із втратою годувальника), частиною третьою статті 42 (перерахунок пенсії у разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втрати працездатність) і частиною п`ятою статті 48 (пенсії особам, які перебувають на повному державному утриманні) цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Оскільки ОСОБА_1 подала заяву про перерахунок пенсії 15.09.2025, то перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01.09.2025, а не з 07 квітня 2025 року, як помилково зазначає позивачка у позовній заяві.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.
Щодо підстав розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватись перерахунок пенсії позивача у даній справі, суд зазначає наступне.
Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок).
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття органом, що призначає пенсію, рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії, а у разі призначення пенсії за віком автоматично - не пізніше одного місяця з дня надходження повідомлення про обраний особою спосіб виплати пенсії.
В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області., яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо перерахунку пенсії позивача саме на - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, як визначений суб`єкт призначення.
Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача про перерахунок пенсії, яким у цьому випадку є - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.
Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволенню не підлягають.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачами не доведено правомірності своїх дії та прийнятих рішень у спірних правовідносинах.
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень ч. 3 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до відповідача-1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, буд. 26; ЄДРПОУ 21910427), відповідача 2- Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3; ЄДРПОУ 14035769) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №046050022085 від 23 вересня 2025 року щодо відмови у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі у відповідності до статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” період роботи з 01 січня 2004 року по 15.09.2025 року (дата звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії) на посаді завідуючої анестезіологічного - реанімаційного відділення у Комунального некомерційного підприємства “Криворізька міська лікарня №7” Криворізької міської ради та здійснити з 01.09.2025 перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3; ЄДРПОУ 14035769) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 484,48 гривень (чотириста вісімдесят чотири гривни 48 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева