ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2026 року   Справа № 902/897/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Тимошенко О.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.10.25, повний текст судового рішення складено 03.11.25 у справі № 902/897/25 (суддя Матвійчук В.В.)
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"
до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України
про стягнення 285 142,38 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 23.10.25 у справі № 902/897/25 у задоволенні позову відмовлено. Судові витрати Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" у справі № 902/897/25 залишено за позивачем.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішення 06.11.25 через підсистему "Електронний Суд" від Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 23.10.25 у справі № 902/897/25 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Листом суду апеляційної інстанції №902/897/25/5974/25 від 13.11.25 витребувано матеріали справи у місцевого господарського суду. 25.11.25 від Господарського суду Вінницької області до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 902/897/25.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТДВ "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.10.25 у справі № 902/897/25. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
25.12.25 через підсистему "Електронний Суд" від Військової частини НОМЕР_1 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Юрчука М.І. на підставі службової записки головуючого судді Розізнаної І.В. від 16.02.26 за розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.02.26 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М..
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.26 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.10.25 колегією суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М..
Згідно з ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
05.10.2021 між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі - страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (далі - страхувальник) було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом лізингу № 207.17.000001, згідно із пунктом 3.1 якого предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням застрахованим на умовах даного договору ТЗ та/або ДО (надалі - договір).
Відповідно до п. 3.2 договору страховий ризик - певна подія, на випадок настання якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.
Як визначено пунктом 3.3 договору страховим випадком за цим договором є подія, що відбулася під час дії періоду страхування за договором та у місці дії договору, з настанням якої, за умови виконання страхувальником всіх умов договору, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу) в межах страхової суми. Зокрема, до страхових випадків віднесено дорожньо-транспортну пригоду - подію, що сталася під час руху ТЗ, внаслідок якої завдані матеріальні збитки: зіткнення транспортних засобів під час руху хоча б одного з них; зіткнення транспортного засобу під час руху з рухомими і нерухомими об`єктами; перекидання транспортного засобу під час руху (підпункт 3.3.2 договору).
Дія договору поширюється на територію України та/або країн, зазначених в п. 10 частини А Договору, крім зон воєнних дій, конфліктів та прирівняних до них, а також окупованих та/або незаконно відчужених територій (п. 4.3 договору).
Відповідно до пункту 6.1 договору страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договором.
Згідно із пунктом 9.3 договору виплата страхового відшкодування проводиться страховиком на підставі письмової заяви від страхувальника та/або листа вигодонабувача і страхового акту, що складається страховиком.
Пунктами 9.19– 9.21 договору передбачено, що оцінка вартості ремонту ТЗ здійснюється з урахуванням цін на послуги і запасні частини, що встановлені в Україні на дату настання страхового випадку. Виплата страхового відшкодування здійснюється в безготівковій формі. Днем виплати страхового відшкодування вважається дата списання коштів з поточного рахунку страховика.
Відповідно до положень пункту 11.1 договору залежно від характеру та обставин страхового випадку, настання страхового випадку та розмір збитків має бути підтверджено документами, які надаються страхувальником.
Зокрема, відповідно до підпунктів 11.1.1 та 11.1.5 пункту 11.1 договору у разі пошкодження ТЗ внаслідок ДТП: схема місця ДТП (фотокопія), підписана учасниками ДТП та поліцейським; заява-повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, за формою, встановленою страховиком, оформлену належним чином; на окрему вимогу страховика - пояснення страхувальника або іншої особи, допущеної до керування ТЗ під час настання події, із зазначенням обставин, причин та наслідків такої події; копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копія посвідчення водія (особи, що керувала ТЗ на момент настання події); після проведення ремонту застрахованого ТЗ - акт виконаних робіт та оригінали розрахункових документів (квитанції, фіскальні чеки, квитанції до прибуткових касових ордерів тощо), що підтверджують проведення відновлювального ремонту застрахованого ТЗ, оплати за такий ремонт, в тому числі і сплату податку на додану вартість (в разі виплати суми страхового відшкодування шляхом безготівкового розрахунку на рахунок страхувальника чи вигодонабувача); письмову заяву Страхувальника про виплату страхового відшкодування (встановленої форми), оформлену належним чином.
Інші документи, які дають змогу встановити розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, обставини настання страхового випадку та дають право страховику на регресні вимоги до винних осіб (п. 11.2 договору).
У пункті 12.1 договору сторони визначили перелік подій, які не визнаються страховими випадками, а отже, за настання яких виплата страхового відшкодування не проводиться.
Зокрема, відповідно до підпункту 12.1.19 договору не визнаються страховим випадком та не проводиться виплата страхового відшкодування у випадку втрати, знищення або пошкодження ТЗ та/або ДО, якщо такі збитки сталися внаслідок або під час війни, вторгнення, військових дій, інших збройних протистоянь, їх наслідків, страйків, громадських заворушень, бунту, революції, захоплення влади військовими або іншого протиправного захоплення влади, знищення або пошкодження ТЗ за розпорядженням існуючого де-факто або де-юре уряду або іншої установи влади.
Пунктом 12.2.16 договору передбачено, що не зважаючи на будь-які інші умови та обставини, страховик не несе жодної відповідальності за будь-який збиток, що відбувся, спричинився або збільшився у будь-якій зоні бойових дій та військових конфліктів, у будь-якому районі проведення антитерористичної операції та/або під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у межах будь-якої з незаконно окупованих та/або відчуджених територій, а також у адміністративних межах Донецької, Луганської областей та Автономної Республіки Крим.
У межах цього договору було оформлено страховий сертифікат № 207.17.00000/378 щодо автомобіля TOYOTA Land Cruiser Prado, 2021 року випуску, кузов (шасі) № НОМЕР_2 , який 05.10.2021 зареєстровано за державним номером НОМЕР_3 згідно із свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 .
12.08.2022 о 13 год 05 хв. на перехресті автодоріг Р-65 КПП "Миколаївка" - КПП "Катеринівка" (4 км) та вулиці Болгарської м. Новгорода-Сіверського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю громадянина ОСОБА_1 , який, керуючи автомобілем МАЗ 6501С5-584-000, державний номерний знак НОМЕР_5 , виїжджаючи з прилеглої території (ґрунтової дороги) на асфальтовану дорогу, допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався по вулиці Болгарській у місті Новгороді-Сіверському.
У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вказані обставини, а також вина громадянина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, встановлені постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23.09.2022 у справі № 739/930/22, яка набрала законної сили 04.10.2022.
05.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" звернулося до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу.
Згідно із звiтом № 119 про визначення матеріального збитку, складеним оцінювачем Петрушанко Вадимом Федоровичем 26.08.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з урахуванням фізичного зносу складових, необхідних для ремонту, становить 340 138,57 грн.
Відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосаміт Біла Церква" № 0000000784 від 26.08.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA Land Cruiser Prado, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 285 142,38 грн.
Згідно із актом виконаних робіт № 0000009098 від 18.10.2022, вартість робіт з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля TOYOTA Land Cruiser Prado, державний номер НОМЕР_3 , склала 285 142,38 грн.
ТДВ "Експрес Страхування" склало страховий акт № 3.22.03423-1, згідно із яким пошкодження транспортного засобу TOYOTA Land Cruiser Prado, шасі/кузов № НОМЕР_2 , 2021 року випуску, визнано страховим випадком за ризиком ДТП, та визначено суму страхового відшкодування у розмірі 285 142,38 грн.
На підставі зазначеного страхового акту № 3.22.03423-1 ТДВ "Експрес Страхування" перерахувало суму страхового відшкодування 285 142,38 грн на рахунок ТОВ "ОТП Лізинг", що підтверджується платіжним дорученням № 55540041 від 25.10.2022.
ТДВ "Експрес Страхування" направило до Військової частини НОМЕР_1 претензію № С-3.22.03423 від 11.01.2024, у якій зазначено, що сержант Євстафієв Ігор Валентинович, діючи на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем МАЗ-6501С5-584-000 (кузов № НОМЕР_6 ) у службових цілях та 12.08.2022 допустив ДТП, унаслідок якої було пошкоджено застрахований автомобіль TOYOTA Land Cruiser Prado.
У зв`язку з цим Військова частина НОМЕР_1 як юридична особа, військовослужбовець якої завдав шкоду під час виконання службових обов`язків, зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в розмірі 285 142,38 грн, що відповідає положенням ч. 1 ст. 1172 ЦК України.
Листом № 06.2.2/1276-24-Вих від 01.02.2024 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що на час ДТП ОСОБА_1 не проходив службу у НОМЕР_7 прикордонному загоні, а автомобіль МАЗ-6501С5 НОМЕР_8 використовувався у діяльності НОМЕР_9 прикордонного загону, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення претензії відсутні.
У подальшому ТДВ "Експрес Страхування" направило до Військової частини НОМЕР_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ДПСУ) претензію № С-3.22.03423 від 10.04.2024, у якій зазначено, що станом на 12.08.2022 зазначена військова частина використовувала автомобіль МАЗ-6501С5-584-000 (кузов № НОМЕР_6 ) без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У зв`язку з цим Військова частина НОМЕР_10 вважається відповідальною за шкоду, заподіяну автомобілю TOYOTA Land Cruiser Prado, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок ДТП 12.08.2022, на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, та повинна відшкодувати завдану шкоду в сумі 285 142,38 грн.
Листом № 06.2.6/3852-24-Вих від 22.04.2024 Військова частина НОМЕР_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ДПСУ) повідомила, що автомобіль МАЗ-6501С5-584-000, шасі НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_11 , не зареєстрований та не перебуває на балансі зазначеної військової частини.
З метою встановлення належного суб`єкта відповідальності ТДВ "Експрес Страхування" також направило претензію № С-3.22.03423 від 14.05.2025 до Адміністрації Державної прикордонної служби України з вимогою відшкодувати завдану шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 12.08.2022, у сумі 285 142,38 грн.
У відповідь на зазначену претензію Адміністрація Державної прикордонної служби України листом № 06.2.2/40758-25-Вих від 28.05.2025 повідомила, що не є власником транспортного засобу, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для відшкодування шкоди.
Позивач вважає відповідача особою, яка має грошове зобов`язання перед ним по причині того, що він є власником автомобіля через яке виникло ДТП. 
Оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодував шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 285 142,38 грн страхового відшкодування, що становить суму вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 23.10.25 у справі № 902/897/25 у задоволенні позову відмовлено. 
Суд першої інстанції виходив з того, що хоча факт ДТП та вина водія встановлені постановою Новгород-Сіверського районного суду від 23.09.2022 у справі № 739/930/22, яка набрала законної сили 04.10.2022 і мають преюдиційне значення, а власником (володільцем) джерела підвищеної небезпеки автомобіля МАЗ на момент пригоди була Військова частина НОМЕР_1 . Однак вирішальним є те, що ДТП сталася 12.08.2022 на території Чернігівської області, яка відповідно до наказу Головнокомандувача ЗСУ № 237 від 01.09.2022 була віднесена до районів ведення бойових дій, а згідно з підпунктом 12.1.19 договору, укладеного між ТДВ "Експрес Страхування" та ТОВ "ОТП Лізинг" події, що сталися під час війни чи військових дій, не визнаються страховими випадками. Отже, виплата страхового відшкодування була здійснена за відсутності страхового випадку в розумінні договору, а тому у страховика не виникло правових підстав для вимоги до відповідача, оскільки відшкодування витрат, понесених без належних підстав, суперечить природі деліктної відповідальності.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішення 06.11.25 через підсистему "Електронний Суд" від ТДВ "Експрес Страхування" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга.
Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції оскільки вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права та безпідставно ототожнив договірні відносини страхування з деліктними зобов`язаннями щодо відшкодування шкоди. Апелянт зазначає, що виплата страхового відшкодування була здійснена правомірно та добросовісно, а розмір шкоди підтверджений належними доказами. У зв`язку з виплатою відшкодування до страховика відповідно до статті 993 ЦК України перейшло право вимоги (суброгація) до особи, відповідальної за завдану шкоду, при цьому нового зобов`язання не виникає, а відбувається заміна кредитора в існуючому деліктному зобов`язанні. Суд першої інстанції, на переконання апелянта, безпідставно поставив під сумнів саме право на суброгацію, фактично пов`язавши його з внутрішніми умовами договору страхування, що не впливає на обов`язок відповідача відшкодувати шкоду як володільця джерела підвищеної небезпеки.
У відзиві на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 акцентує увагу на наказі Головнокомандувача Збройних Сил України № 237 від 01.09.2022 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій", положеннях договору (п. 12.1, 12.1.1, 12.2, 12.2.6, 12.2.10, 13.1, 13.1.14). Відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. 

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Предметом позову у даній справі є вимога позивача (страховика потерпілої особи) про стягнення з відповідача (винуватця та власника автомобіля, що спричинив ДТП) суми сплаченого страхового відшкодування.
Страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (ст. 1 Закону України "Про страхування").
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.
Згідно із статтею 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.
Як визначено ч. 1 ст. 981 Цивільного кодексу України, договір страхування укладається в письмовій формі з дотриманням вимог до письмової форми правочину, встановлених цим Кодексом. Факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим полісом (сертифікатом).
Відповідно до ст. 984 Цивільного кодексу України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом. Страхувальником може бути фізична або юридична особа.

Щодо незгоди ТДВ "Експрес Страхування" із оскаржуваним судовим рішенням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Як убачається з матеріалів справи правовою підставою для стягнення коштів є наявність, станом на момент виникнення спірних правовідносин, укладеного між ТДВ "Експрес страхування (як страховиком) та ТОВ "ОТП Лізинг" (як страхувальником) генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом лізингу.
Тобто під час дослідження спірних правовідносин, колегією суддів апеляційної інстанції застосовуються положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування".
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
У постанові Верховного Суду від 02.10.2024 у справі №175/4710/16-ц зазначено наступне:
"У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну "перехід" означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика."
Юридичний факт - це конкретна життєва обставина, з настанням якої юридична норма пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Не кожні факти породжують правовідносини, а лише ті, які передбачені нормами права. Саме це обумовлює сам термін "юридичні факти", який використовує юридична наука і практика щодо їх позначення.
Таким чином встановлення настання юридичних фактів, які передбачені ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" потребують дослідження судом із метою правильного вирішення даного спору по суті. 
Так, згідно п. 2.1.18 договору страхове відшкодування – грошова сума в межах встановленої договором страхової суми, яку страховик повинен виплатити страхувальнику (вигодонабувачу) у разі настання страхового випадку. У випадку, якщо страхова сума становить певну частину вартості застрахованого ТЗ на момент укладання договору, страхове відкшодування виплачується у такій же частці від визначеної за страховим випадком вартості збитків.
Відповідно до п. 3.3 договору страховим випадком за цим договором є подія, що відбулася під час дії періоду страхування за договором та у місці дії договору, з настанням якої, за умови виконання страхувальником всіх умов договору, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу) в межах страхової суми, а саме: пошкодження, знищення або втрата ТЗ та/або ДО внаслідок настання однієї або декількох наступних подій.
Згідно п. 4.3 дія договору поширюється на територію України та/або країн, зазначених в п. 10 частини А договору, крім зон воєнних дій, конфліктів та прирівняних до них, а також окупованих та/або незаконно відчужених територій.
Відповідно до пп. 12.1, 12.1.1, 12.1.19 договору не визнаються страховим випадком та не проводиться виплата страхового відшкодування у випадку втрати, знищення або пошкодження ТЗ та/або ДО, якщо такі збитки сталися внаслідок або під час події, що відбулася поза місцем дії договору; війни, вторгнення, військових дій, інших збройних протистоянь, їх наслідків, страйків, громадських заворушень, бунту, революції, захоплення влади військовими або іншого протиправного захоплення влади, знищення або пошкодження ТЗ за розпорядженням існуючого де-факто або де-юре уряду або іншої установи влади.
Пунктом 12.2.16 договору передбачено, що не зважаючи на будь-які інші умови та обставини, страховик не несе жодної відповідальності за будь-який збиток, що відбувся, спричинився або збільшився у будь-якій зоні бойових дій та військових конфліктів, у будь-якому районі проведення антитерористичної операції та/або під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у межах будь-якої з незаконно окупованих та/або відчуджених територій, а також у адміністративних межах Донецької, Луганської областей та Автономної Республіки Крим.
Як убачається з матеріалів справи 13 год 05 хв. 12.08.2022 на перехресті автодоріг Р-65 КПП "Миколаївка" - КПП "Катеринівка" (4 км) та вулиці Болгарської м. Новгорода-Сіверського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю громадянина ОСОБА_1 , який, керуючи автомобілем МАЗ 6501С5-584-000, державний номерний знак НОМЕР_5 , виїжджаючи з прилеглої території (ґрунтової дороги) на асфальтовану дорогу, допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався по вулиці Болгарській у місті Новгороді-Сіверському.
Тобто місцем події ДТП є місто Новгород-Сіверський.
Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 237 від 01.09.2022, визначено райони ведення воєнних (бойових) дій, зокрема у період з 11.08.2022 по 31.08.2022, до яких віднесено Чернігівську область.
Згідно із Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (у редакції наказу Міністерства від 17.08.2022 № 188), що застосовується до спірних правовідносин у редакції, чинній на момент їх виникнення, до територій, які перебували в зоні бойових дій у період з 01.06.2022 по 31.08.2022, належали громади Чернігівської області, зокрема - Новгород-Сіверська міська територіальна громада Новгород-Сіверського району.
Таким чином, станом на 12.08.2022 (дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди) територія Чернігівської області, у тому числі Новгород-Сіверська міська територіальна громада Новгород-Сіверського району, була віднесена до районів ведення воєнних (бойових) дій.
Ураховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що дія договору, на який покликається апелянт, не поширюється на місце ДТП, яка стала в м. Новгород-Сіверську. Дане місто на момент виникнення спірних правовідносин входило до територій, які перебувають в зоні бойових дій. Таким чином судом апеляційної інстанції не встановлено юридичного факту настання страхового випадку. Даний договір не мав жодного юридичного навантаження на сторін правочину у місці, де проводяться бойові дії. Зазначене у своїй сукупності дає підстави виснувати, що в даній справі відсутні встановлені юридичні факти настання страхового випадку, а тому відсутня правова підстава для виплати страхового відшкодування на підставі договору страхування майна, що як наслідок унеможливлює виснувати про факт настання суброгації (переходу права вимоги від страхувальника до страховика згідно умов договору). Враховуючи встановлення судом відсутності правомірного (в силу умов договору) переходу права вимоги від ТОВ "ОТП Лізинг" до ТДВ "Експрес Страхування", колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову із-за безпідставності заявлених вимог. 
Частиною 3 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
Із урахуванням всього вищезазначеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повністю та всебічно дослідив усі доводи представників сторін та докази, які наявні в матеріалах справи. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам процесуального та матеріального права.
Із огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає оскаржуване судове рішення без змін.
На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.10.2025 у справі №902/897/25 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.
3. Справу №902/897/25 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Розізнана І.В. 

Суддя   Павлюк І.Ю. 

Суддя   Тимошенко О.М.