Справа № 202/11522/25
Провадження № 2/202/1653/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

09 березня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого - судді Мачуського О.М.
за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2025 року представник ТОВ «Брайт Інвестмент» - Кириченко О.М. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року в загальному розмірі 17821,89 гривень, а також понесених судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між 25.11.2019 року між Акціонерним товариством «ОТП банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0252/980/1311438/19, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, визначених цим договором. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач в повному обсязі зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість.
24 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, аза умовами якого АТ «ОТП Банк» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає зазначені права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, зокрема, за Кредитним договором № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року в розмірі 17821,89 гривень, з яких: 10250,00 гривень – заборгованість по тілу кредиту; 7571,89 гривень – заборгованість по відсотках. Після отримання права вимоги, позивач не здійснював нарахування відповідачу жодних штрафних санкції, однак своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконала. 
До теперішнього часу ОСОБА_1 ігнорує й не виконує умови кредитного договору щодо повернення тіла кредиту, сплати відсотків і комісії, й має непогашену заборгованість в загальному розмірі 17821,89 гривень, у зв`язку з чим, ТОВ «Брайт Інвестмент» вимушене звернутись до суду з даним позовом. 
Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 27 листопада 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 
Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.
Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. 
Представник позивача ТОВ «Брайт Інвестмент» Кириченко О.М. у судове засідання не з`явилась, натомість через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. в прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить розглянути справу без його участі та не заперечує про ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 02.01.2026 року ознайомився з матеріалами цивільної справи, долучив до них копію свого військового квитка та посвідчення УБД. При цьому, в судове засідання ОСОБА_1 двічі не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, своєї позиції щодо позову не висловив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав.
Судом встановлено, що 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся Акціонерного товариства «ОТП Банк» із заявою-Анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року, за умовами якої позивач встановлює ОСОБА_1 до картки Кредитну лінію (безготівковий кредит) в національній валюті на споживчі цілі. Розмір фіксованої процентної ставки становить 5% в місяць, а під час пільгового періоду – 0,01 % річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 79,58 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Відповідач попередньо ознайомився зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них
Також, відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) від 25.11.2019 року, який містить інформацію щодо всіх умов кредитування, зокрема, розміру процентної ставки.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до положень ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України у справі №6-63цс12 кредитний договір є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов такого договору.
Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі. 
Водночас, надані суду Виписка з рахунка приватного клієнта № 0252/980/1311438/19 за період з 25.11.2019 року по 24.03.2023 року, розрахунок заборгованості свідчить, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 24.03.2023 року має заборгованість у загальному розмірі 17821,89 гривень,.
Виписка з рахунка приватного клієнта № 0252/980/1311438/19 за період з 25.11.2019 року по 24.03.2023 року, яка містить інформацію про операції за платіжною карткою, за картковим рахунком, встановлено, що відповідач використав кошти Банку та частково погашав заборгованість, що свідчить при визнання ОСОБА_1 правовідносин між ним та Банком.
Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
Щодо наявності у ТОВ «Брайт Інвестмент» права вимоги до відповідача за кредитним договором № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року, суд зазначає наступне.
24 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 265. За умовами даного Договору, АТ «ОТП Банк» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає зазначені права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з додатку № 1 до Договору до Договору Факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року в загальній сумі 17821,89 гривень, з яких: 10250,00 гривень – загальна сума боргу по тілу; 7571,89 гривень – загальна сума боргу по відсоткам.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Отже, до ТОВ «Брайт Інвестмент» відповідно до Договорів факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року.
Після отримання позивачем права вимоги за кредитним договором за кредитним договором № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року, ТОВ «Брайт Інвестмент» не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій, однак заборгованість відповідачем не погашалась, а її розмір складає 17821,89 гривень.
Позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» направив відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту на підставі ст.ст. 530,512,516 ЦК України, в якій повідомив ОСОБА_1 , про відступлення права вимоги за кредитним договором та зазначив про необхідність погашення заборгованості за кредитом. Разом з тим, в порушення вимог чинного законодавства та умов кредитного договору, відповідач не погасив заборгованість в повному обсязі та не здійснив повернення кредиту.
Таким чином, станом на день звернення позивача до суду, відповідно до наданого позивачем розрахунку, за відповідачем наявна непогашена заборгованість за кредитним договором № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року в загальній сумі 17821,89 гривень, з яких: 10250,00 гривень – загальна сума боргу по тілу; 7571,89 гривень – загальна сума боргу по відсоткам.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом враховується, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, не повернув фактично отримані за кредитним договором кредитні кошти (тіло кредиту) в розмірі 10250,00 гривень, а тому має заборгованість перед правонаступником кредитодавця - ТОВ «Брайт Інвестмент», яке вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
При цьому, в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б підтверджували виконання ним зобов`язань за кредитним договором чи спростовували б доводи, наведені позивачем, зокрема й наданий розрахунок заборгованості.
Вирішуючи вимогу про стягнення відсотків за користування кредитними кошта, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указами Президента України дія воєнного стану продовжена. 
Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року та дотепер в Україні триває воєнний стан, період дії якого у розумінні Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про оборону України" є особливим періодом.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Згідно з наданими позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року, відсотки за користування кредитними коштами в сумі 7571,89 гривень нараховались лише первісним кредитором, під час всього періоду кредитування до 14.03.2023 року.
Водночас, відповідно до наявної в матеріалах справи копії військового квитка ОСОБА_1 , встанено, що 16.05.2022 року ОСОБА_1 призваний на військову службу за Указом Президента України про загальну мобілізацію№ 69/2022 (п. 9 військового квитка). В графі «Проходження військової служби» зазначено дату зарахування – 16.05.2022 року, посада – старший водій, військова частина НОМЕР_1 .
30 серпня 2024 року Відділом персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 видано посвідчення серії НОМЕР_3 .
З урахуванням навденого, виходячи з положень пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», ОСОБА_1 з моменту призову (16.05.2022 року), звільнений від нарахування процентів за користування кредитними коштами, а тому вимоги позову в частині стягнення процентів в розмірі 4105,39 гривень, нарахованих за користування кредитом в період з 16.05.2022 року до 14.03.2023 року, задоволенню не підлягають, задоволенню не підлягають.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню розмір процентів в сумі 3466,5 гривень, що нараховані в межах строку кредитування до 16.05.2022 року - призову відповідача на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року в розмірі 14355,39 гривень, з яких: 10250,00 гривень – заборгованість по тілу кредиту; 4105,39 гривень – заборгованість за процентами за користування кредитом.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що з урахуванням застосування наслідків недійсності правочину, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Між Адвокатським бюро «Ольги Клещ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» укладено Договір № 43115064 про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року та Додаткову угоду № 0252/980/1311438/19 від 17 листопада 2025 року до Договору № 43115064 про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року.
Обсяг виконаних робіт визначений в Акті № 0252/980/1311438/19 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17 листопада 2025 року, згідно з яким позивачу надано правову допомогу на суму 5000,00 гривень. Дану винагороду було сплачено позивачем на користь адвоката, що підтверджується платіжною інструкцією № 3099 від 18.11.2025 року.
Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
За звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 2794 від 17.11.2025 року.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1951,22 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4027,46 гривень.
Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», код ЄДРПОУ 43115064, місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9, заборгованість за Кредитним договором № 0252/980/1311438/19 від 25.11.2019 року в розмірі 14355,39 гривень, з яких: 10250,00 гривень – заборгованість по тілу кредиту; 4105,39 гривень – заборгованість за процентами за користування кредитом.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», код ЄДРПОУ 43115064, місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9, судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1951,22 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4027,46 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя       О.М. Мачуський