КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2026 року м. Київ справа №640/10060/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,
в с т а н о в и в:
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП у м. Києві № 472 від 21.06.2022;
- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування Головного управління Національної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 .
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
На виконання положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.
10.10.2023 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 10.10.2023 справа розподілена судді Горобцовій Я.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 справу прийнято до провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Адміністративний позов обґрунтовано безпідставністю застосування до позивача дисциплінарної відповідальності з огляду на відсутність обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку. 
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що у межах спірних правовідносин він діяв відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, капітан поліції, обіймав посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.
09.06.2022 начальником Головного управління Національної поліції у м. Києві Іваном Вигівським затверджено висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Головного управління, у тому числі позивачем.
Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 21.06.2022 № 472 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головного управління» за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів І. 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану», самоусуненні від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 29.06.2022 № 1014 о/с «Щодо особового складу» оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», 29 червня 2022 року.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.
11.05.2022 до Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшла доповідна записка начальника Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві полковника поліції Олега Гудими, про ге, що окремі поліцейські, у тому числі оперуповноважений відділу кримінальної поліції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_1 у період з введенням воєнного стану, 24.02.2022 за місцем проходження служби не прибули, не озброїлись та від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини самоусунулись. Крім того, ОСОБА_1 починаючи з 24.02.2022 на телефонні дзвінки не відповідав, про своє місцезнаходження керівництво Дарницького управління поліції не повідомляв.
Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 12.05.2022 № 531 «Про призначення та проведення службового розслідування» призначено проведення службового розслідування. 
Під час проведення службового розслідування встановлено, що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05.00 24.02.2022, строком на 30 діб, в Україні введено воєнний стан.
Наказом Головного управління від 24.02.2022 № 219 особовий склад Головного управління переведено на посилений варіант службової діяльності.
З урахуванням зазначених обставин, 24.02.2022, о 05.00 год., особовий склад підрозділів Головного управління, його територіальних (відокремлених) підрозділів було піднято за сигналом «Тривога».
По прибуттю до місць несення служби, особовий склад було озброєно вогнепальною, автоматичною зброєю та залучено до комплексу завдань із виконання посиленого варіанту службової діяльності.
Кожен поліцейський, вступаючи на службу в поліції, склав Присягу на вірність Українському народові, а саме, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Однак, окремі поліцейські підрозділів Головного управління, його територіальних (відокремлених) підрозділів, у тому числі позивач, із введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану, до місць дислокації підрозділів за місцем проходження служби не прибули, не озброїлись та від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини та честі держави самоусунулись.
Так, оперуповноважений відділу кримінальної поліції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_1 24.02.2022 не прибув на збір по тривозі. З 24.02.2022 по 09.03.2022 не виходив на зв`язок та не повідомляв про своє місцезнаходження.
Відповідно до висновку службового розслідування ОСОБА_1 був відсутнім на службі без поважних причин з 24.02.2022 по 09.03.2022.
Опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що з 18.02.2022 по 09.03.2022 перебував на амбулаторному лікуванні. З 02.03.2022 по 09.03.2022 перебував у с. Гора, Бориспільського району, Київської області. 11.02.2022 прибув до Дарницького управління поліції для проходження служби, однак не був допущенний до виконання службових обов`язків.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2022 позивач перебував на службі, виконував службові обов`язки і надав своє пояснення добровільно члену дисциплінарної комісії - т.в.о. заступника начальника управління - начальника відділу службових розслідувань УГІ ГУНП у м. Києві майору поліції Віктору Сегеді в приміщенні ГУНП у м. Києві за адресою: вул. Володимирська, 15, м. Київ. Указане пояснення ОСОБА_1 підписав власноруч, його долучено до матеріалів службового розслідування.
Таким чином, відомості позовної заяви щодо необізнаності ОСОБА_1 про проведення службового розслідування не знайшли свого об`єктивного підтвердження та спростовується наявним поясненням.
Як вже зазначалось, опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що з 18.02.2022 по 09.03.2022 перебував на амбулаторному лікуванні. З 02.03.2022 по 09.03.2022 перебував у с. Гора, Бориспільського району, Київської області разом з родиною.
Згідно медичного висновку про тимчасову непрацездатність від 18.02.2022 № НК77- М258-ЗХНС-5СЕМ, ОСОБА_1 перебував на лікарняному у період з 18.02.2022 по 27.02.2022.
Також згідно медичного висновку про тимчасову непрацездатність від 11.03.2022 №САВВ-87М5-2ЕІХ-22А2 ОСОБА_1 перебував на лікарняному у період з 04.03.2022 по 09.03.2022.
Суд звертає увагу, що даний висновок про тимчасову непрацездатність відкрито 11.03.2022 після закінчення періоду тимчасової непрацездатності позивача.
Так, висновок про тимчасову непрацездатність від 11.03.2022 № САВВ-87М5-2Е2Х-22А2 ОСОБА_1 , виданий з порушення вимог пунктів 2.5, 2.6 розділу II Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом МОЗ від 13.11.2001 № 455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за № 1005/6196, оскільки виданий не в день установлення непрацездатності, а після завершення періоду тимчасової непрацездатності.
Відповідно до вимог пунктів 2.5, 2.6 розділу II Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громаддя, затвердженою наказом МОЗ від 13.11.2001 № 455 листок непрацездатності у разі захворювання, травми, в тому числі й побутової, видається в день установлення непрацездатності, крім випадків лікування в стаціонарі.
Особам, які звернулися за медичною допомогою та визнані непрацездатними по завершенні робочого дня, листок непрацездатності може видаватись, за їх згодою, з наступного календарного дня.
Тому суд критично оцінює наданий позивачем висновок про тимчасову непрацездатність від 11.03.2022 № САВВ-87М5-2Е2Х-22. 
Разом з тим, згідно матеріалів службового розслідування встановлено, що у спірний проміжок часу, який досліджувався дисциплінарною комісією, а саме з 28.02.2022 по 03.03.2022 у позивача відсутній висновок про тимчасову непрацездатність, який підтверджує його законну відсутність на службі.
Натомість ОСОБА_1 надав дисциплінарній комісії довідку від 03.03.2022 (без зазначення порядкового номеру), видану лікарем комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва» амбулаторії № 2 ОСОБА_2 про те, що він знаходився на амбулаторному лікуванні за місцем реєстрації з 28.02.2022 по 03.03.2022.
ОСОБА_1 у своєму поясненні під час службового розслідування пояснив, що не зміг відкрити лист тимчасової непрацездатності у зв`язку з тим, що медичний заклад був зачинений.
Відповідачем направлено лист від 16.12.2024 № 278169-2024 до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва» щодо надання інформації чи працювало Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва», в тому числі амбулаторія № 2 за адресою: вул. Урлівська, 13, м. Київ в період з 28.02.2022 по 03.03.2022.
Листом від 24.12.2024 № 1599 від КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва» надано відповідь, згідно якої медичний заклад - КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва», в тому числі амбулаторія № 2 за адресою: вул. Урлівська, 13, м. Київ, працювали у вказаний період часу.
Крім того, листом ГУНП у м. Києві від 16.12.2024 № 277829-2024 на адресу Державної установи 5 «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по м. Києву та Київської області» (відомчий медичний заклад, де обслуговуються поліцейські) надіслано запит аналогічного змісту.
Листом Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по м. Києву та Київської області» від 18.12.2024 № 33/31-1236 повідомлено, що у період з 28.02.2022 по 03.03.2022 установа працювала у звичайному режимі, надавалась амбулаторна та стаціонарна допомога прикріпленому контингенту (в т. ч. поліцейським), а в разі необхідності - з відкриттям довідок про непрацездатність.
Зважаючи на вищевикладене, відомості, викладені у позовній заяві щодо неможливості отримати позивачем листа тимчасової непрацездатності за період з 28.02.2022 по 03.03.2022 у медичному закладі КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва», в тому числі амбулаторії № 2 за адресою: вул. Урлівська, 13, м. Київ, не підтвердились, оскільки дані медичні заклади працювали в штатному режимі.
Разом з тим, працювала у штатному режимі відомча Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по м. Києву та Київської області», де обслуговуються поліцейські, в тому числі позивач, де була наявна можливість звернутись за медичною допомогою та відкрити лист тимчасової непрацездатності.
Зважаючи на лист КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва» від 24.12.2024 № 1599 про те, що медичний заклад працював у штатному режимі, однак позивачу видана довідка в довільній формі, дає об`єктивні обставини вважати, що ОСОБА_1 не був визнаний тимчасово непрацездатним, тому лист тимчасової непрацездатності йому не видавався. 
Відтак, ОСОБА_1 у спірний проміжок часу, який досліджувався дисциплінарної комісією, а саме з 28.02.2022 по 03.03.2022, був незаконно відсутній на службі.
Таким чином, під час проведення службового розслідування та розгляду справи у суді, ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують поважність причин невиходу ним на службу в період часу з 28.02.2024 - 03.03.2022, у тому числі щодо перебування його на лікарняному в період цього часу.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», яким затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України.
Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, з-поміж іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Правила етичної поведінки поліцейських поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Окрім того, в силу положень частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові.
Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію України» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з частинами 1 - 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язки поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
З огляду на приписи пунктів 1, 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію України», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби.
Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Законодавство встановлює підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Правову позицію аналогічного змісту викладено в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.?
За змістом частини першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, в тому числі звільнення зі служби в поліції.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора, догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, в тому числі звільнення зі служби в поліції.
3астосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 806/64 7/15, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 520/1578/2:020, від 09 лютого 2022 року у справі № 160/12290/20, від 23 листопада 2023 року у справі № 420/14443/22).
Разом з тим, дисциплінарною комісією під час службового розслідування враховано службову характеристику, надану стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якої останній за час служби зарекомендував себе посередньо. При виконанні службових обов`язків має схильність ухилятись від їх виконання.
Ураховуючи вищевикладене, відповідно до частини 8 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарною комісією, на думку суду, враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що викладені обставини містять достатньо доказів для підтвердження правових підстав щодо застосування до позивача заходів дисциплінарного впливу у вигляді звільнення зі служби в поліції.
З огляду на викладене, суд вважає відсутніми правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. 
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень – відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.