Справа № 444/4542/25
Провадження № 2/444/459/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Ясиновський Р. Б.
секретар судового засідання Стець М.О.
за участі:
представника позивача - адвоката Фостяк О.Я. (в режимі відеоконференцзв`язку)
представника відповідача - адвоката Митровка Я.В. (в режимі відеоконференцзв`язку)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконним та скасування наказу філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 06 жовтня 2024 року №10-К «Про звільнення ОСОБА_1 у порядку припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» шляхом її закриття», поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу лісового та мисливського господарства філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 07.10.2025 та стягнення суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В : 

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв його представник адвокат Алексеєнко Андрій Анатолійович, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконним та скасування наказу філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 06 жовтня 2024 року №10-К «Про звільнення ОСОБА_1 у порядку припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» шляхом її закриття», поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу лісового та мисливського господарства філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 07.10.2025 та стягнення суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Обгрунтовує позовну заяву наступним.
Вказує, що наказом Філії «Рава-Руське лісове господарство» від 27 грудня 2024 року №316-К ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу лісового та мисливського господарства філії «Рава-Руське лісове господарство» «у зв`язку із припиненням філії «Рава-Руське лісове господарство» шляхом її закриття відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України».
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.06.2025 у справі №444/390/25 визнано незаконним та скасовано наказ філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №316-К від 27.12.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 , у порядку припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» шляхом її закриття». Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу лісового та мисливського господарства філії Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 01.01.2025. Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в розмірі 183857,66 грн.
Наказом філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 28.07.2025 №8-К на виконання зазначеного вище рішення Жовківського районного суду Львівської області:
скасовано наказ філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» №316-К від 27.12.2024 року «Про звільнення ОСОБА_1 , у порядку припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» шляхом її закриття»;
поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу лісового та мисливського господарства філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» з 01.01.2025 року;
ОСОБА_1 приступити до роботи 29.07.2025 з оплатою праці згідно штатного розпису 26200 грн.;
Виплачено ОСОБА_1 компенсацію за вимушений прогул у розмірі середньої заробітної плати за один місяць згідно з рішенням суду від 19.06.2025 по справі №444/390/25 та додаткового рішення Жовківського районного суду Львівської області від 08.07.2025 по справі №444/390/25;
Внесено запис про поновлення на роботі до трудової книжки ОСОБА_1 .
05.08.2025 ОСОБА_1 було вручено лист-попередження від 05.08.2025 №641/21.23-2025, відповідно до змісту якого позивачу повідомлялось, що відповідно до наказу ДП «Ліси України» від 18.10.2024 №1841 «Про припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» державного спеціалізованого господарськогопідприємства «Ліси України» філія «Рава-Руське лісове господарство» припиняється шляхом її закриття в порядку, передбаченому трудовим законодавством. Окрім того, цим листом на підставі ст.49-2 та п.1 ст.40 КЗпП України позивача було попереджено про наступне звільнення з посади начальника відділу лісового та мисливського господарства та припинення трудових відносин у встановленому законодавством порядку. Також зазначено, що про наявність вакантних посад у філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» ОСОБА_1 буде додатково повідомлено.
Зазначає, що наказом Філії «Рава-Руське лісове господарство» від 06 жовтня 2024 року №10-К ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу лісового та мисливського господарства філії «Рава-Руське лісове господарство» 06.10.2025 «у зв`язку із припиненням філії «Рава-Руське лісове господарство» шляхом її закриття відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України» (при цьому у даному наказі було зроблено описку: замість вказати дату його винесення «06 жовтня 2025 року», зазначено неправильну дату: «06 жовтня 2024 року»)
Із вказаним наказом позивач був ознайомлений 06.10.2025, про що свідчить відповідна відмітка на цьому наказі. Одночасно, у трудовій книжці позивача 06.10.2025 було вчинено запис №40: «Звільнений із займаної посади згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України».
ОСОБА_1 вважає наказ філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 06.10.2024 №10-К незаконним та таким, що порушує його право на працю, а тому такий підлягає скасуванню, враховуючи наступне.
Так, в оскаржуваному наказі зазначена підстава винесення цього наказу:
- Наказ Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 18.10.2024 №1841;
- Наказ по Філії «Рава-Руське лісове господарство» від 23.10.2024 №671/21.23-ВЛ;
- Лист-попередження про майбутнє вивільнення та припинення трудових відносин від 05.08.2025 №641/21.23-2025;
- Лист-повідомлення про наявність вакантних посад від 05.08.2025 №640/21.23-2025;
- Лист-повідомлення про наявність вакантних посад від 22.08.2025 №852/21.23-ВЛ;
- Лист-повідомлення про наявність вакантних посад від 27.08.2025 №644/21.23-ВЛ;
- Лист-повідомлення про наявність вакантних посад від 06.10.2025 №645/21.23-ВЛ.
Зазначеними листами-повідомленнями позивачу доводилося до відома перелік вакантних посад у філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» станом на 30.07.2025 (Лист-повідомлення про наявність вакантних посад від 05.08.2025 №640/21.23-2025), станом на 22.08.2025 (Лист-повідомлення про наявність вакантних посад від 22.08.2025 №852/21.23-ВЛ), станом на 26.08.2025 (Лист-повідомлення про наявність вакантних посад від 27.08.2025 №644/21.23-ВЛ) та станом на 03.10.2025 (Лист-повідомлення про наявність вакантних посад від 06.10.2025 №645/21.23-ВЛ). Перелік вакантних посад станом на момент повідомлення про наступне звільнення з посади (05.08.2025) та станом на момент звільнення із займаної посади (06.10.2025) позивачу до відома не доводився.
Так, позивач після отримання листа-повідомлення про наявність вакантних посад у філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 22.08.2025 №852/21.23-ВЛ погодився із запропонованою посадою начальника Берегівського надлісництва, про що свідчить направлена на адресу директора філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» відповідна заява від 25.08.2025. Так, цією заявою ОСОБА_1 повідомляв про надання своєї згоди на переведення з посади начальника відділу лісового та мисливського господарства Філії «Рава-Руське лісове господарство» на посаду «начальник надлісництва», назва надлісництва: «Берегівське», та відповідно просив перевести його на цю посаду. Про висловлену заявою від 25.08.2025 згоду на своє переведення на зазначену вакантну посаду позивач також зазначив на оскаржуваному наказі про своє звільнення.
Звертає увагу на те, що, як зазначалось вище, рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.06.2025 у справі №444/390/25 (та відповідно на виконання такого судового рішення - наказом Філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 28 липня 2025 року №8-К) поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу лісового та мисливського господарства філії Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 01.01.2025.
Враховуючи, що звільнення позивача (попереднє) було незаконним (про що свідчить вказане рішення суду), а також беручи до уваги закріплений в Конституції України принцип рівності всіх у праві на працю, позивач має безумовне право на заняття посади із числа вакантних у філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», що були наявні на момент проведення відповідної реорганізації в ДП «Ліси України» (припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» шляхом закриття), тобто станом на 23.10.2024 (момент винесення попередження про наступне вивільнення при «попередньому звільненні»), а також й станом на 27.12.2024, що є днем його попереднього незаконного звільнення.
Однак після поновлення позивача на роботі за рішенням суду такі посади йому не пропонувались.
Зважаючи на наведене позивач просить:
1. Визнати незаконним та скасувати наказ філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 06 жовтня 2024 року №10-К «Про звільнення ОСОБА_1 у порядку припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» шляхом її закриття».
3. Поновити ОСОБА_1 на посаду начальника відділу лісового та мисливського господарства філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 07.10.2025.
4. Стягнути суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 12.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з повідомленням сторін по справі для розгляду справи по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, однак його представник адвокат Фостяк О.Я. у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Представник відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Митровка Я.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку просив суд у задоволенні позовної заяви відмовити повністю з підстав наведених у поданому відзиві на позовну заяву. Зазначив, що ОСОБА_1 не було переведено на вказану посаду з причин, що не залежали від волі відповідача, а вказане було пов`язане із відсутністю бажаної позивачем посади через зволіканням позивача та обрання ним неналежного способу повідомлення про бажання зайняти вакантну посаду, неповідомлення свого безпосереднього керівника негайно після ознайомлення із вакантними посадами про бажання зайняти відповідну посаду. Вказує, що ОСОБА_1 не повідомив про згоду на зайняття вакантної посади свого безпосереднього керівника, а направив такий лист керівнику іншого відокремленого структурного підрозділу у підпорядкуванні якого позивач не перебував, і такий лист був надісланий поштовим зв`язком та надійшов до філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» лише 03.09.2025. В той же час, коли вже станом на 01.09.2025, така посада була зайнята іншої особою, а саме ОСОБА_2 , який був переведений з 01.09.2025 з посади лісничого Кленовецького лісництва Берегівського над лісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» за його згодою на посаду начальника Берегівського над лісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» згідно заяви від 29.08.2025.
Від представника відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" Митровки Я.В. в системі "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів. Додав копію повідомлення про вакантні посади 05.08.2025 з відміткою; копію повідомлення про вакантні посади 22.08.2025 з відміткою; копію повідомлення про вакантні посади 27.08.2025 з відміткою; копію вакантних посад на 26.08.2025; копію повідомлення про вакантні посади 06.10.2025 з відміткою; копію вакантних посад на 03.10.2025 (арк. спр. 137-149).
Відповіді на відзив від позивача ОСОБА_1 чи його представників не надходило.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а від так, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з частинами 1 - 4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України , зокрема правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
На виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19.06.2025 у справі № 444/390/25 згідно наказу філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 28.07.2025 №8-К позивача було поновлено на роботі на посаді начальника відділу лісового та мисливського господарства філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» з 01.01.2025. При цьому позивачу було визначено стати до роботи 29.07.2025.
Однак згідно наказу ДП «Ліси України» від 18.10.2024 №1841 «Про припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» філія «Рава-Руське лісове господарство» припинялась шляхом її закриття. На виконання вказаного наказу було прийнято наказ по філії від 23.10.2024 № 671/21.23-ВЛ. Тобто у відповідача наявна зміна у внутрішній організації підприємства, зокрема у філії «Рава-Руське лісове господарство» ще з жовтня 2024 року.
Відповідно до штатного розпису та структури і штатної чисельності філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на 2025 рік, порівняно з штатним розписом та структурою і штатною чисельністю на 2024 рік, які діяли раніше, зменшилась кількість працівників філії, це підтверджує те, що мало місце скорочення штату та чисельності працівників філії «Рава-Руське лісове господарство» ДП «Ліси України» ще на початку січня 2025 року, що стверджується копією штатного розпису.
Встановлено, що у вказаній філії відповідач після поновлення позивача на посаді згідно наказу від 28.07.2025 об`єктивно не міг забезпечити зайнятість позивача через що виникла необхідність у його вивільнені.
Роботодавець попередив позивача 05.08.2025 про наступне вивільнення та звільнення у порядку ст. 49-2 КЗпПУ та на підставі п. 1 ст. 40 КЗпПУ, що стверджується копією такого попередження. Вказана обставина про вручення такого попередження 05.08.2025 зазначається позивачем у позовній заяві.
Тобто відповідач ініціював процедуру вивільнення позивача із займаної ним посади на підставі наказу ДП «Ліси України» від 18.10.2024 №1841 «Про припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», попередження № 641/21.23-2025 про вивільнення від 05.08.2025.
Про вказані обставини також зазначено позивачем.
При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.
Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 18 жовтня 2023 року у справі № 210/6543/21 (провадження № 61-10117св23) суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення, тобто чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників та дотримання відповідної процедури.
Представлені сторонами суду докази доводять, що у відповідача наявні зміни в організаційній структурі підприємства та відбулось скорочення штату працівників філії, в якій працював позивач, через здійснення заходів щодо її закриття.
Під час попередження про вивільнення позивача 05.08.2025 на виконання вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпПУ позивачу було запропоновано вакантні посади на підприємстві шляхом вручення повідомлення про вакантні посади № 640/21.23-2025 від 05.08.2025.
Список вакантних посад запропонованих 05.08.2025 позивачем додано до позовної заяви. Позивач зазначає про отримання такого.
Суд бере до уваги наведене стороною відповідача у відзиві про те, що такі вакантні посади на підприємстві існували ще з 30.07.2025 та були аналогічними станом на 05.08.2025. Тому позивач безпідставно стверджує, що 05.08.2025 йому не були запропоновані вакантні посади станом на цю дату. Доказів вказаного ним до позову надано не було. Позивач ознайомився з такими посадами, однак не виявив бажання зайняти яку-небудь із запропонованих йому посад для переведення.
Від так позивачем дотримано вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпПУ щодо повідомлення позивачу одночасно із попередженням про вивільнення про можливість зайняття вакантних посад.
Позивачу після попередження про вивільнення 05.08.2025 та до моменту звільнення 06.10.2025 додатково ще чотири рази пропонувалися вакантні посади, а саме 22.08.2025, 27.08.2025, 09.09.2025, 06.10.2025 у день звільнення.
Зокрема вказане підтверджується позивачем, а саме повідомленням про вакантні посади від 22.08.2025; повідомленням про вакантні посади від 27.08.2025; повідомленням про вакантні посади від 06.10.2025.
Суд враховує наведене відповідачем про те, що вакантні посади запропоновані позивачу 06.10.2025 існували ще з 03.10.2025 та були аналогічними станом на 06.10.2025. Тому безпідставними є твердження позивача про те, що 06.10.2025 йому не були запропоновані вакантні посади станом на цю дату. Доказів вказаного до позову не надано.
Щодо доводів позивача про те, що ним після отримання листа-повідомлення про наявність вакантних посад у філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 22.08.2025 №852/21.23-ВЛ було надано згоду на переведення на запропоновану посаду начальника Берегівського надлісництва, про що свідчить направлена на адресу директора філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» відповідна заява від 25.08.2025, то суд враховує наведене відповідачем про те, що вказана заява була надіслана не на адресу філії «Рава-Руське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» чи його керівнику (в.о. директора філії Ігорю Сирко), а на адресу філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» та на ім`я керівника цієї філії (директору Ігорю Чебану), що стверджується копією заяви та конверту.
Таким чином, позивач не повідомив про згоду на зайняття вакантної посади свого безпосереднього керівника, а саме в.о. керівника філії «Рава-Руське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», а направив такий лист керівнику іншого відокремленого структурного підрозділу у підпорядкуванні якого позивач не перебував.
Такий лист був надісланий поштовим зв`язком та надійшов до філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» лише 03.09.2025. В той же час, коли вже станом на 01.09.2025, така посада була зайнята іншої особою, а саме ОСОБА_2 , який був переведений з 01.09.2025 з посади лісничого Кленовецького лісництва Берегівського над лісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» за його згодою на посаду начальника Берегівського над лісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» згідно заяви від 29.08.2025, що стверджується копією заяви та наказу.
Зважаючи на наведене, станом на 01.09.2025 ні безпосередній керівник позивача, ні керівник філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» не знали про те, що позивач 25.08.2025 висловив згоду на зайняття вакантної посади начальника Берегівського над лісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» станом на 22.08.2025 та надіслав поштою 25.08.2025 вищезазначеного листа.
Від так, суд бере до уваги наведене відповідачем про те, що, через вищевказане, наказ про переведення позивача на запропоновану йому посаду об`єктивно не міг бути прийнятий до 01.09.2025, чи навіть до 29.08.2025, коли відповідну заяву подав ОСОБА_2 . У зв`язку із заняттям вказаної посади 01.09.2025 ОСОБА_2 переведення позивача на таку посаду 03.09.2025 вже було неможливим, про що позивача було повідомлено листом від 09.09.2025 та повторно запропоновано позивачу вакантні посади станом на 08.09.2025, які були надіслані позивачу на його електронну адресу, що стверджується копією такого листа та вакантних посад.
Отже, встановлено, що відповідач відмовив позивачу у вказаному переведенні на посаду начальника Берегівського над лісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» через те, що така вже не була вакантною на момент отримання повідомлення від позивача про бажання перевестись на таку посаду.
Від так, суд погоджується із наведеним відповідачем про те, що позивача не було переведено на вказану посаду з причин, що не залежали від волі відповідача, а вказане було пов`язане із відсутністю бажаної позивачем посади через зволіканням позивача та обрання ним неналежного способу повідомлення про бажання зайняти вакантну посаду, неповідомлення свого безпосереднього керівника негайно після ознайомлення із вакантними посадами про бажання зайняти відповідну посаду.
Враховуючи, що позивач не виявив бажання зайняти інші запропоновані вакантні посади та за спливом двомісячного строку з моменту повідомлення про вивільнення наказом Філії «Рава-Руське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» від 06.10.2025 №10-К позивача звільнено з посади начальника відділу лісового та мисливського господарства філії «Рава-Руське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України, що стверджується копією наказу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках:
1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно із ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.
Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України позивача ОСОБА_1 було належним чином попереджено за два місяці про наступне вивільнення і водночас йому були запропоновані вакантні посади на підприємстві, про що він також зазначає. 
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, наведені стороною позивача доводи щодо незаконності звільнення ОСОБА_1 не підтверджені належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності доказами, а від так, з врахуванням встановленого під час розгляду справи, підстав та обставин, за яких було звільнено ОСОБА_1 , зібраних по справі доказів, оцінених судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачки. Суд приходить до висновку, що доводи позовної заяви є недоведеними та безпідставними.
Відповідачем було дотримано вимоги законодавства при звільненні позивача ОСОБА_1 , а від так, в задоволені позову ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконним та скасування наказу філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 06 жовтня 2024 року №10-К «Про звільнення ОСОБА_1 у порядку припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» шляхом її закриття», поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу лісового та мисливського господарства філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 07.10.2025 та стягнення суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (як похідної позовної вимоги) слід відмовити.
Керуючись статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконним та скасування наказу філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 06 жовтня 2024 року №10-К «Про звільнення ОСОБА_1 у порядку припинення філії «Рава-Руське лісове господарство» шляхом її закриття», поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу лісового та мисливського господарства філії «Рава-Руське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 07.10.2025 та стягнення суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 (тел. НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (ел. пошта info@e-forest.gov.ua, тел. 380443336860, адреса 01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, ЄДРПОУ 44768034).
Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2026 року.

Суддя     Ясиновський Р. Б.