ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
20.03.2026	Справа № 910/7188/25	
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши, без повідомлення сторін, 
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про";
про розподіл судових витрат. 
У справі № 910/7188/25
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про";
до Державного підприємства "Інфотех";
про стягнення 7 037 598,10 грн,
за зустрічним позовом Державного підприємства "Інфотех";
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про";
про визнання недійсними окремих положень додатку до договору та застосування наслідків недійсності правочину в частині.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2026 первісний позов задоволено повністю, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Інфотех" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про" основну заборгованість у розмірі 6 600 000 (шість мільйонів шістсот тисяч) грн 00 коп., пеню у розмірі 72 600 (сімдесят дві тисячі шістсот) грн 00 коп., 3% річних у розмірі 83 539 (вісімдесят три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) грн 63 коп., інфляційні втрати у розмірі 281 458 (двісті вісімдесят одна тисяча чотириста п`ятдесят вісім) грн 47 коп. та судовий збір у розмірі 84 451 (вісім чотири тисячі чотириста п`ятдесят одна) грн 18 коп. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.
17.02.2026 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про" надійшла заява про розподіл судових витрат.
Як передбачено ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Оскільки Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про" просить стягнути з Державного підприємства "Інфотех" судові витрати, то розгляд такої заяви, в силу приписів ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе провести без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про" про розподіл судових витрат, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Так, заявником було зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн у первісній позовній заяві та 50 000,00 грн - у відзиві на зустрічну позовну заяву.
У судовому засіданні 10.02.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про" зроблено заяву про те, що докази понесених витрат буде надано суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.
У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 775/9215/15ц від 19.02.2020.
20.05.2025 між адвокатом Микитишин Оксаною Миколаївною (далі – адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про" (далі – клієнт) було укладено договір № 18/2025 про надання правничої допомоги (далі – договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, клієнт доручає та оплачує, а адвокат зобов`язується надати клієнту за плату правничу допомогу, а саме: здійснення представництва інтересів та захист і забезпечення прав клієнта зі спірних питань, що пов`язані: - з стягненням з Державного підприємства "Інфотех" заборгованості за Договором № 1612/22 про закупівлю послуг від 16.12.2022 року та додаткової угоди №1 від 24.04.2024 року до нього у розмірі 6 600 000,00 грн, пеню у розмірі 72 600,00 грн, 3% річних у розмірі 83 539,63 грн та інфляційні втрати - 281 458,47 грн, а всього - 7 037 598,10 грн, а також з інших питань, що можуть виникнути у ході судового розгляду справи (включаючи наявність зустрічного позову з боку Державного підприємства "Інфотех" в рамках договірних відносин, що виникли на підставі Договору № 1612/22 про закупівлю послуг від 16.12.2022 року) в інтересах клієнта, у тому числі здійснення представництва інтересів клієнта у судових органах всіх інстанцій (зокрема, але не виключно - у Господарському суді м. Києва, у Північному апеляційному господарському суді, у ВС (Касаційний господарський суд), в органах ДВС України (приватні виконавці), органах МЮУ в інших органах державної влади, установах, підприємствах та організаціях, незалежно від організаційної форми та галузевої приналежності, в тому числі з інших питань, що випливають із суті правничої допомоги, яка надається клієнту згідно з положеннями даного Договору.
Відповідно до п. 4.2. договору, за надання правничої допомоги за цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій формі у розмірі 45 000,00 (сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ. 
Як передбачено п. 4.3. договору, зазначена сума у п. 4.2. договору є фіксованою та не залежить від фактичного обсягу часу, витраченого адвокатом на виконання доручення. До цієї суми включено наступний обсяг послуг: - дослідження та правовий аналіз документів (матеріалів справи); - підготовка позову (відзиву на позов у випадку подачі зустрічного позову) до суду; підготовка заяв по суті справи та процесуальних клопотань (заяв); - ознайомлення з матеріалами справи; - підготовка процесуальних заяв/клопотань, пояснень в ході розгляду справи.
За умовами п. 4.4., 4.5. договору, додатково клієнт сплачує адвокату вартість послуг (правничої допомоги) з представництва інтересів клієнта у судових засіданнях у суді першої інстанції у розмірі 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) за кожне судове засідання (*Фіксована вартість незалежно від 2 витраченого часу адвоката, у тому числі якщо судове засідання не відбулося з причин, що не залежали від адвоката, але адвокат з`явився до суду або судове засідання відбулося, але було оголошено перерву із причин, що не залежали від адвоката, який з`явився до суду для участі у судове засідання). Сторони погодили, що оплата гонорару, визначеного у п. 4.1. та п. 4.4. Розділу 4 цього договору, здійснюється Клієнтом у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту набрання рішенням суду законної сили у справі зі спірного питання, що визначене п. 1.1. договору.
За результатами надання правничої допомоги складається Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги (надалі - Акт), який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за їх наявності). Акт надсилається клієнту засобами ОСЕД або засобами поштового зв`язку шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням або вручається особисто клієнту/уповноваженій особі клієнта. В Акті зазначається зміст наданої правничої допомоги (детальний опис послуг), розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце). За домовленістю між Сторонами договору, Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги підписується Сторонами на загальну кількість послуг, що були надані у межах розгляду справи з розгляду спірного питання, визначеного п. 1.1. Розділу 1 договору протягом дії договору (п. 4.10.-4.12. договору).
Згідно акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.02.2026, адвокат надав, а клієнт отримав послуги загальною вартістю 81 000,00 грн.
Як вбачається з вказаного акту та детального переліку послуг, адвокатом надано, а клієнтом отримано такі послуги:
- правовий аналіз спірного питання, збирання та підготовка доказів, складання позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором № 1612/22 про закупівлю послуг від 16.12.2022 та додаткової угоди №1 від 24.04.2024 до нього у розмірі 6 600 000,00 грн, пені у розмірі 72 600,00 грн, 3% річних у розмірі 83 539,63 грн та інфляційні втрати 281 458,47 грн, а всього - 7 037 598,10 грн;
- складання відповіді на відзив на первісну позовну заяву у справі №910/7188/25 від 02.07.2025;
- складання відзиву на зустрічну позовну заяву у справі № 910/7188/25 від 18.07.2025 та підготовка доказів на обґрунтування заперечень;
- складання заперечень на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву у справі №910/7188/25 від 28.07.2025;
- складання заперечень на клопотання про зменшення неустойки (пені) у справі № 910/7188/25 від 09.09.2025;
- складання додаткових пояснень у справі №910/7188/25 від 07.10.2025;
- представництво з участі у судовому засіданні з розгляду справи № 910/7188/25: 08.07.2025; 09.09.2025; 07.10.2025; 04.11.2025; 25.11.2025; 09.12.2025; 20.01.2026; 10.02.2026.
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).
Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Державне підприємство "Інфотех", заперечуючи проти покладення на нього вказаних судових витрат, вказує, що такий розмір судових витрат не узгоджується з реальним обсягом наданих адвокатом послуг, не є пропорційним складності та не відображає фактичних витрат часу і зусиль, необхідних для її розгляду.
З цього приводу суд вказує, що ціна первісного позову у даній справі складає 7 037 598,10 грн, а адвокатом надано позивачу, як клієнту, послуги з метою захисту його прав, що вбачається акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.02.2026, який підписаний клієнтом та адвокатом, а відтак суд вважає що судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 81 000,00 грн є співрозмірними з ціною позову, із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Крім того, суд зауважує, що в межах даної справи розглядався і зустрічний позов Державного підприємства "Інфотех", що вимагало від відповідача за зустрічним позовом додаткових судових витрат, розмір яких також підтверджений актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.02.2026.
В свою чергу, Державним підприємством "Інфотех" не надано жодних доказів, які б підтверджували його твердження.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Крім того, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.
Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Враховуючи фактичні обставини даної справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 95 000,00 грн підтвердженим, співмірним зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), предметом позову та значенням справи для сторони.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відтак стягненню з Державного підприємства "Інфотех" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про" підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 81 000,00 грн.
Керуючись ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд 
В И Р І Ш И В:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про" про розподіл судових витрат задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державного підприємства "Інфотех" (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 15Б, ідентифікаційний код 34239034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайфер Про" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, буд. 25-27, ідентифікаційний код 42125815) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 81 000 (вісімдесят одну тисячу) грн 00 коп.
Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Суддя  О.В. Мандриченко