ПОСТАНОВА 
Іменем України

05 березня 2026 року        м. Кропивницький

справа № 405/7977/24
провадження № 22-ц/4809/399/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді – Дуковського О. Л.
суддів – Дьомич Л.М., Письменного О.А.
з участю секретаря: Антошиної А.В. 
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Глазков А.С.
відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», інтереси якого представляє Осадчук С.Ю. 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк», інтереси якого представляє адвокат Осадчук Сергій Юрійович на рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 17 вересня 2025 року, у складі головуючого судді Драного В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання іпотеки припиненою, скасування обтяження нерухомого майна та виключення записів з державних реєстрів.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Глазков А.С., звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Державний ощадний банк України», в якому просить: визнати припиненим іпотечний договір від 22.12.2006; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 54977513; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження № 54977453 щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позову вказав, що 22.12.2006 між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач отримав від відповідача кредит у розмірі 15000 доларів США строком до 22.12.2011. В забезпечення вказаного зобов`язання позивача того ж дня між відповідачем та батьком позивача ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір щодо вказаного нерухомого майна, а після смерті якого власником іпотечного майна став позивач. Однак, позивач своєчасно не зміг виконати своє грошове зобов`язання за кредитним договором та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2010 з них стягнуто солідарно заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 126722,17 грн. та в рахунок її погашення звернуто стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку з невиконанням позивачем даного рішення суду, відповідач знову звернувся до суду з відповідним позовом та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.01.2013 з позивача стягнуто заборгованість за вказаним кредитним, а саме відсотки у розмірі 3297,30 доларів США, пеню у розмірі 52766,76 грн., судовий збір у розмірі 791,22 грн., а всього 79913,21 грн. Після звернення кредитора до суду з позовом про стягнення з боржника бору у кредитора припинилося право нараховувати відсотки за кредитом. Загальна сума заборгованості за вказаними судовими рішеннями становила 206635,38 грн. В подальшому, вказані судові рішення перебували на примусовому виконанні та 03.11.2021 виконавче провадження з їх виконання було закінчене у зв`язку з їх повним виконанням. При цьому, відповідач у своїй довідці підтвердив факт відсутності у позивача заборгованості за вказаними судовими рішеннями.
Зазначив, що 25.09.2024 позивач пред`явив вимогу відповідачу про припинення договору іпотеки від 22.10.2006, однак відповідач своїм листом від 11.10.2024 відмовив у припиненні іпотеки, оскільки у позивача наявна перед відповідачем заборгованість зі сплати пені у розмірі 60146,84 грн. Також відповідач вказав, що основна сума боргу в розмірі 10127,54 доларів США була списана відповідачем. При цьому, вказані нарахування відповідачем жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Вважає, що основне зобов`язання (за кредитним договором) припинилося у зв`язку з його виконанням боржником, а тому іпотека, яка є похідною від основного зобов`язання, також підлягає припиненню.
Рішенням Подільського районного суду м. Кропивницького від 17.09.2025 позов ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання іпотеки припиненою та виключення записів з державного реєстру – задоволено. Визнано припиненим іпотечний договір від 22.12.2006 посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М., зареєстрований в реєстрі за № 6375, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії Кіровоградського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 54977513 щодо об`єкта нерухомого майна: житловий будинок, загальною площею 58,3 кв.м., житлова площа 32,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження № 54977453 щодо об`єкта нерухомого майна: житловий будинок, загальною площею 58,3 кв.м., житлова площа 32,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г, ЄДРПОУ 00032129) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3 633 грн. 60 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції адвокат Осадчук С.Ю., який представляє інтереси АТ «Державний ощадний банк України»,подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясуванні обставин у справі, невідповідності висновків суду встановленим обставинам у справі, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Від адвоката Глазкова А.С., який представляє інтереси ОСОБА_1 ,надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Статтею 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, відповідає вищезазначеним вимогам.
Так, задовольняючи позовні вимоги районний суд зазначив, що відповідачем не надано жодного розрахунку наявного у позивача боргу за кредитним договором № 768 від 22.12.2006 в тому числі заборгованості зі сплати пені, а надана відповідачем виписка з особових рахунків позивача за кредитним договором № 768 від 22.12.200 містить опис певних бухгалтерських дій без прив`язки до обрахунку заборгованості та навпаки вказує на відсутність у позивача боргу станом на 09.10.2024.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що  22.12.2006 між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 768, за умовами якого позичальнику ОСОБА_1 було надано грошові кошти в розмірі 15000 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути вказані кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13% річних. Кредит надавався на 60 місяців до 22.12.2011.
Відповідно до п. 2.1 цього договору виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується нотаріально посвідченим договором іпотеки нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 22.12.2006 між банком та ОСОБА_2 , що є майновим поручителем ОСОБА_1 , було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М., зареєстрований в реєстрі за № 6375, предметом якого є будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . 
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором позичальником ОСОБА_1 банк пред`явив позов до суду про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2010 позов банку було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором № 768 від 22.12.2006 року в розмірі 126722,17 грн. Також, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 58,3 кв.м., житлова площа 32,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
18.09.2020 державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Кропивницькому відкрито виконавче провадження № 63053302 з примусового виконання вказаного судового рішення від 02.03.2010.
У свою чергу, у 2012 році ПАТ «Державний ощадний банк України» знову звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказувало, що позичальник не здійснює сплати по кредиту, а тому збільшилася заборгованість по нарахованим відсоткам, нарахованій пені за прострочений борг та прострочені відсотки, а згідно розрахунку кредитодавця станом на 20.12.2012 вказана додаткова заборгованість становила: відсотки – 3297,30 доларів США (26355,32 грн.) та пені у розмірі 52766,67 грн. 
10.01.2013 рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2010 в справі № 1111/8810/12 даний позов банку задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 768 від 22.12.2006: відсотки у розмірі 3297,30 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 26355,32 грн., пеню у розмірі 52766,67 грн., сплачений судовий збір у розмірі 791,22 грн., а всього: 79913,21 грн. 
18.09.2020 державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Кропивницькому відкрито виконавче провадження № 63051940 з примусового виконання вказаного судового рішення.
Постановою державного виконавця від 22.09.2020 року виконавчі провадження № 63051940 та № 63053302 об`єднані у зведене виконавче провадження № 63112670 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.
21.05.2021 відповідач своїм листом № 109.20-13/713/33535/2021-10/Вих повідомив позивача про те, що станом на 21.05.2021 борг позивача перед банком за виконавчими листами № 2-1256/2010р та № 2/1111/2108/2012р становить 137283,61 грн., 3129,47 доларів США та 2178,45 грн. судового збору.
27.05.2021 начальник Філії-Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» подав до Подільського ВДВС листа, в якому повідомив, що за виконавчими листами у справах № 2-1256/2010р та № 2/1111/2108/2012р у виконавчих провадженнях № 63053302 та № 63051940 заборгованість перед банком відсутня.
На заяву позивача від 27.05.2021 про зняття обтяження з нерухомого майна відповідач надав відповідь від 01.06.2021 № 109.20-13/767, згідно якої сплачені позивачем 137283,61 грн., 3129,47 доларів США та 2178,45 грн. судового збору враховані на погашення заборгованості за виконавчими листами Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2010 та від 01.02.2013. При цьому, заборгованість позивача за кредитним договором № 768 від 22.12.2006 року станом на 01.06.2021 року становить 10127,54 доларів США. Постановою державного виконавця від 03.11.2021 виконавче провадження № 63053302 закінчено у зв`язку з повним виконанням боржником.
Також, постановою державного виконавця від 03.11.2021 виконавче провадження № 63051940 закінчено у зв`язку з повним виконанням боржником.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. 
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 5 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, у боржника ОСОБА_1 виник обов`язок перед АТ «Ощадбанк» зі сплати заборгованості за кредитним договором № 768 від 22.12.2006 у розмірі 126722,17 грн. на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2010, а також відсотки у розмірі 3297,30 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 26355,32 грн., пеню у розмірі 52766,67 грн. на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2010 в справі № 1111/8810/12, а всього 206635,38 грн.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Так, позивач підставою для своїх позовних вимог про припинення іпотеки вказує на припинення основного зобов`язання (кредитного договору № 768 від 22.12.2006) шляхом його виконання боржником.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Так, згідно умов кредитного договору кредит надавався на 60 місяців строком до 22.12.2011.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Так, кредитодавець у 2010 році звернувся до суду з позовом про дострокове повернення кредиту, відсотків за кредитом та пені, який рішенням суду від 02.03.2010 було задоволено, та яке у свою чергу було виконано боржником. Тобто, боржником було повернуто суму кредиту в повному обсязі.
Крім того, у 2013 року за рішенням суду з боржника на користь кредитодавця стягнуто відсотки – 3297,30 доларів США (26355,32 грн.) та пені у розмірі 52766,67 грн.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, відповідач вказував на наявність боргу позивача перед відповідачем за кредитним договором № 768 від 22.12.2006, який складає 8278,08 доларів США за основним боргом та 60146,84 грн. за нарахованою пенею.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 цього Кодексу.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 ЦПК України).
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Так, твердження відповідача про наявність у позивача основного боргу у розмірі 8278,08 доларів США спростовується матеріалами справи, оскільки станом на 30.11.2009 (перед зверненням до суду про стягнення кредиту) основний борг позивача становив 8853,94 долари США, що в еквіваленті становило 70662,41 грн. (а не 15000 доларів США), який судом було стягнуто та сплачено позивачем при примусовому виконанні судового рішення від 02.03.2010.
При цьому, твердження відповідача про те, що сума основного боргу у розмірі 8278,08 доларів США була списана банком, однак все одно повинна бути стягнута з боржника є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як списання даної суми, так і її списання за рахунок резерву банку не підтверджується жодними доказами, зокрема невідома дата такого списання.
У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється також і внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.
Крім того, відповідачем не надано жодного розрахунку наявного у позивача боргу за кредитним договором № 768 від 22.12.2006, в тому числі заборгованості зі сплати пені.
Так, надана відповідачем виписка з особових рахунків позивача за кредитним договором № 768 від 22.12.2006 містить опис певних бухгалтерських дій без прив`язки до обрахунку заборгованості та навпаки вказує на відсутність у позивача боргу станом на 09.10.2024. Водночас, представник відповідача у судовому засіданні не зміг пояснити методи та принципи обрахунку, за якими здійснювався розрахунок боргу позивача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачем у повному обсязі виконане зобов`язання з повернення кредиту та інших платежів за кредитним договором № 768 від 22.12.2006, а тому іпотечний договір від 22.12.2006 є припиненим на підставі п. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» у зв`язку з припиненням основного зобов`язання.
Доводи апеляційної скарги також не спростовують встановлених судом фактичних обставин, суперечать наведеним нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини і були правильне застосовані районним судом і не вказують на порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Крім того, згідно ст. 133 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, судовий збір і витрати пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Увідзиві на апеляційну скаргу адвокат Глазков А.С., який представляє інтереси ОСОБА_1 ,просить стягнути з АТ «Державний ощадний банк України»витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 251 від 01.06.2024 укладений між АБ «Глазков та партнери» та ОСОБА_1 та акт надання послуг №2 до договору № 251 від 01.06.2024.
При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
З урахуванням обсягу обставин, які підлягали доказуванню, складність виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів вважає, що заявлена позивачем до відшкодування відповідачем сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною та підлягає зменшенню до 5000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк», інтереси якого представляє адвокат Осадчук Сергій Юрійович – залишити без задоволення. 
Рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 17 вересня 2025 року - залишити без змін. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощабданк» (ЄДРПОУ 09323408) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі – 5000,00 грн .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий: О.Л.Дуковський 
Судді: Л.М. Дьомич

О.А. Письменний