Справа № 347/514/26
Провадження № 2/347/563/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі: 
головуючої –судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄЙС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (відповідачем) було укладено кредитний договір № 522739005 на суму 4 000,00 грн, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
Зазначено, що перед укладенням договору відповідач самостійно через мережу Інтернет здійснив реєстрацію на сайті первісного кредитора, створив особистий кабінет, подав заявку на отримання кредиту із зазначенням персональних даних, пройшов процедуру верифікації, ознайомився з умовами кредитування та підтвердив згоду з ними, після чого підписав кредитний договір електронним способом.
Таким чином, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору та вчинив усі необхідні дії для його підписання. Кредитний договір укладено відповідно до вимог законодавства України про електронну комерцію та за своїми правовими наслідками прирівнюється до письмової форми.
Первісний кредитор виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, які в подальшому були збільшені до 22 000,00 грн. Водночас відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повернув кредит у встановлені строки.
Право вимоги за кредитним договором неодноразово відступалося за договорами факторингу: спочатку до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», згодом до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому — до позивача. Перехід права вимоги підтверджується відповідними договорами, реєстрами прав вимоги та актами приймання-передачі.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 70 264,00 грн, з яких: 22 000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту, 48 264,00 грн — заборгованість за відсотками, штрафні санкції відсутні.
Також зазначено, що відповідач не здійснював жодних платежів на погашення заборгованості.
У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЄЙС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 70 264,00 грн, а також судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, водночас у позовній заяві містилося клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак у засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, письмових клопотань та відзиву на позов не подала, чим не скористалася наданими їй процесуальними правами, передбаченими ЦПК України.
За таких обставин суд, керуючись положеннями статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи, у зв`язку з чим наявні правові підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Відповідно до вимог статті 281 Цивільного процесуального кодексу України, 21.04.2026 року Косівським районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши подані позивачем письмові докази та оцінивши їх у сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з урахуванням встановлених обставин справи та наданої правової оцінки доказам.
Як вбачається з письмових доказів, наявних у матеріалах справи та доданих до позовної заяви, зокрема копії кредитного договору (а.с.17-19), 14.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (відповідачем) було укладено кредитний договір № 522739005 на суму 4 000,00 грн, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV483UR.
Як підтверджується копією заявки на отримання кредиту (додаток №5), правилами надання грошових коштів (додаток №4), а також довідкою щодо дій позичальника та алгоритмом дій споживача (додатки №6, №7), перед укладенням договору відповідач самостійно через мережу Інтернет зареєструвався на сайті первісного кредитора, створив особистий кабінет, подав заявку із зазначенням персональних даних, пройшов процедуру верифікації, ознайомився з умовами кредитування та підтвердив згоду з ними, після чого підписав кредитний договір в електронній формі.
Таким чином, як вбачається з наведених доказів, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору та вчинив усі необхідні дії для його підписання. Укладення договору відповідає вимогам законодавства України про електронну комерцію та за правовими наслідками прирівнюється до письмової форми.
Факт надання кредитних коштів підтверджується копією платіжного доручення (додаток №9), а також довідкою та поясненнями первісного кредитора (додаток №30), згідно з якими первісний кредитор виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти, які в подальшому були збільшені до 22 000,00 грн.
Як вбачається з копій договорів факторингу (додатки №11, №14, №17), витягів з реєстрів прав вимоги (додатки №12, №15, №18) та актів приймання-передачі (додаток №19), право вимоги за кредитним договором послідовно відступалося від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», згодом до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому — до позивача.
Розмір заборгованості підтверджується розрахунками заборгованості (додатки №21, №22) та випискою з особового рахунку (додаток №23), відповідно до яких станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача становить 70 264,00 грн, з яких: 22 000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту, 48 264,00 грн — заборгованість за відсотками, штрафні санкції відсутні.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не здійснювала жодних платежів на погашення заборгованості.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з чим підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЄЙС» заборгованість за кредитним договором.
Відповідно до ст. 205, 207 ЦК України правочини можуть вчинятися у письмовій (електронній) формі, а їх зміст може фіксуватися в електронних документах, листуванні або інших засобах електронного зв`язку. Правочин вважається письмовим за умови його підписання сторонами, у тому числі з використанням електронного підпису чи одноразового ідентифікатора у випадках, передбачених законом.
Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов, а відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним за умови досягнення згоди з усіх істотних умов у належній формі.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України встановлено обов`язкову письмову форму кредитного договору. Водночас Закон України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір укладається шляхом оферти та акцепту, а також прирівнюється за правовими наслідками до письмового договору за умови підписання в електронній формі (ст. 11 Закону).
Електронний договір може бути підписаний електронним підписом або одноразовим ідентифікатором, що відповідно до ст. 12 Закону «Про електронну комерцію» є належним способом ідентифікації сторони та підтвердження її волевиявлення.
Відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ, підписаний електронним підписом, є рівнозначним паперовому документу та підтверджує факт вчинення правочину.
Надання кредитних коштів підтверджується фактом їх безготівкового перерахування на рахунок позичальника, що свідчить про виконання кредитодавцем своїх зобов`язань відповідно до ст. 1054 ЦК України.
У разі відступлення права вимоги за договором факторингу відповідно до положень ст. 512, 514, 1077 ЦК України до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент такого переходу. Це означає, що новий кредитор набуває не лише права вимагати основну суму боргу, а й усіх супутніх прав, зокрема права на стягнення процентів, неустойки (за наявності), а також інших платежів, передбачених умовами кредитного договору. При цьому зміна кредитора у зобов`язанні не впливає на обсяг та зміст обов`язків боржника, який залишається зобов`язаним виконати договірні умови в повному обсязі.
Невиконання позичальником свого обов`язку щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним є порушенням грошового зобов`язання у розумінні ст. 526, 530, 599, 610, 611, 625, 1054 ЦК України. Таке порушення полягає у неналежному виконанні або повній відмові від виконання взятих на себе договірних зобов`язань, що тягне за собою правові наслідки, встановлені законом та умовами договору.
Зокрема, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають передбачені законом або договором правові наслідки, серед яких є обов`язок боржника відшкодувати завдані збитки, сплатити неустойку (за її наявності), а також виконати основне зобов`язання в натурі. Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлених законом наслідків прострочення.
Таким чином, встановлення факту неналежного виконання або невиконання позичальником умов кредитного договору є достатньою правовою підставою для задоволення вимог кредитора про стягнення заборгованості в судовому порядку.
Розмір заборгованості підтверджується первинними бухгалтерськими документами, виписками та розрахунками кредитора, які є належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76–81 ЦПК України.
Отже, встановлені судом обставини — укладення кредитного договору в електронній формі, належне підтвердження факту отримання кредитних коштів, правомірне відступлення права вимоги, а також невиконання боржником взятих на себе зобов`язань у своїй сукупності свідчать про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості.
Станом на момент звернення до суду розмір заборгованості за кредитним договором становить 70 264,00 грн, з яких 22 000,00 грн — основна заборгованість за тілом кредиту та 48 264,00 грн — нараховані проценти за користування кредитними коштами. Штрафні санкції за умовами розрахунку відсутні. Зазначений розмір заборгованості відповідачем не оспорений та належними доказами не спростований.
За таких обставин вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄЙС» про стягнення заборгованості є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн, заявлених позивачем, суд зазначає наступне.
Відповідно до наданих матеріалів справи, зокрема договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткової угоди № 25770904184 від 01.09.2025 до Договору правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 та акта приймання-передачі наданих послуг, представником позивача заявлено витрати, пов`язані зі складанням позовної заяви, підготовкою процесуальних документів та аналізом матеріалів справи. Водночас суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, має типовий характер, стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а правова позиція позивача ґрунтується на усталеній судовій практиці та стандартному наборі доказів.
З урахуванням положень частини 4 статті 137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу мають бути співмірними зі складністю справи, обсягом виконаної роботи, витраченим часом та значенням справи для сторін. Суд також враховує принципи розумності, справедливості та пропорційності судових витрат.
Оцінюючи обсяг наданих адвокатом послуг, які фактично полягають у підготовці позовної заяви, типових процесуальних документів та аналізі стандартного пакета кредитної документації, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат у 7 000 грн є завищеним і не відповідає критерію співмірності витрат зі складністю справи та обсягом фактично виконаної роботи.
Враховуючи викладене, а також те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження як малозначна, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та визначає до стягнення з Відповідача на користь позивача 2 000 грн, що, на переконання суду, є розумним, обґрунтованим та таким, що відповідає критеріям співмірності.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з Відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Ураховуючи викладене, а також керуючись статтями 526, 530, 599, 611, 625, 1048–1050, 1054 ЦК України, та статтями 263–265, 268, 280–282 ЦПК України, суд —

в и р і ш и в:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 42986956, заборгованість за кредитним договором № 522739005 від 14.03.2021 у розмірі 70 264,00 грн (сімдесят тисяч двісті шістдесят чотири гривні 00 копійок), а також 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) — у відшкодування сплаченого судового збору та 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок) — у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк